158 
Jqhnědy jsou podobné jako u druhu předch., ale postranní ušty šupin jehněd pe- 
stíkových (é) jsou značně kratší uštu prostředního. Nažky mají blanitou obrubu 
úzkou. 
Byla pozorována na pokraji jedné rašelinné louky mezi Kl. Hradiskem a Cerno- 
vírem u Olomouce; v novější době se tam však již nevyskytuje. Hojnější jest v sev. 
Alpách, Sedmihradech, Haliči a vých. Prusku. Kvete v dubnu a máji. 
Z cizích bříz, jež pěstují se u nás hlavně v sadech a stromořadích, zaslu- 
hují zmínky : 
1. B. papíronosná neboli velkolistá (B. papyrifera Michx., B. grandis 
Schrad., B. nigra Duhám.) — má veliké, z okrouhlého spodu vejčité, hrubě zubaté, 
na líci tmavozelené, silně žláznaté, na rubu bledé listy, jejichž řapíky jsou i s 
mladými letorosty chlupaté. Svrchní kůra slupuje se ve velikých, papírovitých lu- 
penech. Jest původem ze sev. Ameriky. Byla pozorována v lese u Mochova blíže 
Opočna a v Chuděnickém parku. 
206. Bříza nízká ; 
A větévka s jehnědami pestíkovými, B s j. 
prašníkovýnii v zimě; b listen (šupina), 
f nažka. 
207. Bříza habrotistá; 
A větévka s jehnědami pestíkovými, B letorost; b šupina, 
f nažka. 
2. B. černá (B. nigra Ait.) — poznává se po černém kmeni a červenavých 
větvích, které jsou v mládí plstnaté, jakož i po kosníko vitých, krátce řapíkatých 
listech. Pocházejíc ze sev. Ameriky, sází se zřídka v sadech. 
3. B. habrolistá (B. carpinifolia Ehrh., B. lenta 1 L., Hainbirke — obr. 207) 
jest strom mající temnohnědou, zasládlou kůru, která později zčerná a se roztrhá, 
a vejčité, 5 — 7 cm dlouhé, zašpičatělé, 2 krát pilovité listy podobné listům habrovým, 
v dospělosti obak lysé, jen na rubu na nervech chloupkaté. Sištice jsou válcovité, 
stojí přímo a nažky (f) s nich opadávají až teprve na jaře. 
Pocházejíc ze sev. Ameriky jako obě předch., sázívá se též v sadech. 
1 ) Lat. lentus = tuhý. 
