160 
1. Olše lepká (Alnus 1 gíutinosa Gártn., Schwarzerle - obr. 208) jest strom 
až 15 m vysoký, rozkladitě větevnatý, na kmeni a silných větvích s rozdrásalou, 
temnošedou korou. Střídavé listy mají na spodu řapíků veliké šupinovité palisty, 
které však velmi záhy opadávají; jsou okrouhle opak vejčité, zpředu uťaté nebo 
vykrojené, po kraji vykrajovaně nestejně až 2krát pilovité, na líci tmavozelené, na 
rubu bledší, ale lysé, v mládí po obou stranách lepkavé. V úhlech nervů na spodní 
straně možno pozorovati chomáčky rezavě žlutých chloupků -- akarodomacie 
(srovn. s listy lípy na str. 185. ve sv. II.). 
209. Diagramy kvetu olše lepké : 
A tři prašníkových kvítků, B dvou kvítků pestíkových za listenem 3 
a listenci a, /?, y, <5. 
Jelmědy, do kterých drobounké, neúhledné, jednodomé kvítky jsou sestaveny, 
objevují se poprvé na stromech 12 - 201etých, někdy ještě mnohem později. Jsouce 
založeny již koncem léta, přezimují a vyvinují se dále až z jara (často již koncem 
února), nějakou dobu před tím nežli začnou rašiti listy. Zpravidla bývají jehnědy 
prašníkové na koncích, jehnědy pestíkové po stranách ratolestí (B). 
Jehnědy prašníkové (J) , jejichž šupinovité listeny byly v zimě hustě směst- 
nány, aby chránily útlé ústroje květné, prodlužují se na jaře až na 1 dm, čímž hnědé 
stopkaté listeny jejich se uvolňují a možno pak lupou dobře poznati jejich složení. 
Každý listen (F/ má na svrchní (k vrcholku jehnědy obrácené) straně v právo 
i v levo po dvou menších šupinovitých listencích A tak že jest 5laločný, a 
hostí ve svém úžlabí 3 kvítky (obr. 208 F a obr. 209 A) o nepatrném, 4dílném, 
žlutavém okvětí a 4 tyčinkách postavených před okvětní cípy. 
Jehnědy pestíkové (JJ mají zcela jinou podobu nežli jehnědy prašníkové. 
Jsou vejčité, původně asi J / ? — 1 cm dlouhé, fialově hnědé, později zelené. Šupino- 
vité listeny jejich (F, 0), obrůstající hustě krátkou osu, mají na svrchní straně též 
po 2 menších, v době květu zcela nepatrných šupinovitých listencích (a, 0, y, <5) a za 
nimi dva kvítky. Třetí kvítek, u bříz dokonale vyvinutý a označený v diagramu 
obr. 209 B hvězdičkou, byl úplně potlačen. Jako pestíkové kvítky bříz jsou i u 
olší pestíkové květy bez všelikého okvětí, jsouce zastoupeny pouhým semeníkem 
se dvěmi červenými čnělkami, jež z paždí šupin vyčuhují. Ostatně je semeník 
2pouzdrý a obsahuje 2 vajíčka; pouzdra však i vajíčka jsou patrna teprve po zú- 
rodnění blizen jako u břízy. 
Z každého semeníku vyvine se zakrněním jednoho vajíčka jednosemenná, 
okrouhle 5hranná, červenohnědá nažka (z), která jest sice kolkolem obroubena 
úzkou hranou, ale bezkřídlá. Nežli nažky dozrají, šupinovité listence se značně 
prodlouží, na konci štítovitě naduří a i s šupinovitým listenem hlavním zdřevnatí 
(j, /j), čímž jehnědy pestíkové nabudou tvarů podlouhle vejčitých, s počátku zele- 
ných, později hnědých šištic. Na zralých šišticích ( f ) uvolňují se zdřevnatělé, dosud 
těsně k sobě přiložené listeny, ale neopadávají; nažky pak po celou zimu z nich 
vypadávají a rozšiřují se větrem po okolí. Velkou část jich však sežerou v zimě 
čížkové a jiní semenožraví ptáci. 
') Tak zvali olši už;-staří Římané. 
