163 
pýřité, s nepatrnými (často sotva znatelnými) chomáčky bílých vousů v úhlech žeber. 
Sištice vesměs zřetelně stopkaté obsahují nažky s úzkou, skoro křídlatou obrubou. 
3. 0 . svra skala (A. serrulata 1 Willd., A. rugosa 2 Spreng., Haselerle) je strom 
vzrůstu často křovitého. Má ostře hranaté, tmavohnědé, v mládi chlupaté větévky a 
vejčité nebo opak vejčité, dole zaokrouhlené nebo přísrdčité, po kraji nestejně až 
skoro 2 krátě pilovité listy po obou stranách zelené, přitloustlé, vráskovité, 
vespod pýřité a při tom často na žebrech a řapících porostlé ryšavými chloupky. 
Sištice namnoze větší nežli u olše lepké a velice četné jsou vesměs stopkaté 
a šupiny jejich se posléze rozvirají, jsouce uvnitř i s plochými, křídlovitě obroube- 
nými nažkami pryskyřičnaté. 
Pochází ze sev. Ameriky. U nás pěstuje se zřídka a ještě řidčeji zplaňuje. 
V Cechách jest známa z nejsevernější části, tvoříc mezi Šluknovem a Nixdorfem 
celé lesíky, pak z Vydrholce mezi Běchovicemi a Ouvaly (vých. od Prahy), z le- 
síku mezi Hrdly a Boušovicemi (již. od Terezína), na Moravě z lesa mezi Blanskem 
a Sv. Kateřinou na ces'ě do Olešné. Kvete v březnu a dubnu. 
213. Olše zelená; 
A větévka s jehnědami prašníkovými i pestíkovými, B větévka s plodn. šišticemi 
f podélný rez nažkou. 
4. 0 . zelená (A. viridis DC., Betula ovata 3 Schrank, Betula alnobetula 4 Ehrh., 
Grunerle — obr. 213) poznává se ode všech předch. tím, že jehnědy prašníkové 
vyvinují se po 1 — 3 na koncích větví již na podzim a přezimují, jehnědy pestíkové 
rozvíjejí se však na letošních, listnatých větvičkách pobočních teprve na 
jaře (až v dubnu a květnu) zároveň s listy. V tomto ohledu jakož i v máz- 
dřitě křídlatých nažkách shoduje se s břízou, proto byla také dříve do toho 
rodu počítána. Větévky jsou hranaté, šedě červenohnědé, listy vejčité, na konci 
špičaté, po kraji dvakrát ostře pilovité, z mládí lepkavé, po obou stranách zelené 
a lysé nebo na rubu v paždích žilek pýřité. Okvětí prašníkových květů jest obyčejně 
3 1 i s t é. 
Jsouc namnoze křovitého vzrůstu roste na keřnatých stráních, po krajích lesův 
a na rašelinných lukách v horní Šumavě a Krumlovsku jakož i v Jindřichohradecku 
a v poříčí horní Sázavy a Chrudimky. Na Moravě je známa z Mal. Liseckého vrchu 
blíže Sv. Kateřiny (mezi Vranovem a Blanskem), od Olešnice (j. od Svitav) a z okolí 
Rožnova. 
] ) Lat. serrulatus = pilovitý. 
2 ) Lat. rugosus = svraskalý. 
3 ) Lat. ovátu s = vejčitý. 
4 ) Slož. z lat. a 1 u us = olše -j- betula = bříza. 
