167 
povlaky (£ x ); posléze vypadá list touto houbou postižený jako by byl poprášen 
střelným prachem. Ze tím činnost listů jest oslabována, rozumí se samo. 
2. Molinia fr ucti gen a — řádí vá v mokrých létech v oříškách, následkem 
čehož hnědnou a opadávají. Jest to táž plíseň, která působí hnilobu švestek (viz 
str. 239 ve sv. II). 
Z cizích druhů lísek zasluhují zmínky: 
2. L. trubkovitá (C. tubulosa Willd., C. maxima 1 Miller, Lambertsnuss — 
obr. 218) — podobá se vzrůstem a srdčitě vejčitými listy velice 1 . obené. Má 
však trubkovité obaly plodní delší, nad oříškem staženy a tamtéž v široké, zu- 
baté, namnoze k sobě skloněné cípy rozeklány. Slupka oříšků podlouhle vejčitých, 
až 2 cm dlouhých, jest zpravidla krvavě červená. 
Roste planě v Istrii a 
Banátě. U nás sázívá se 
pro chutné oříšky v zahra- 
dách ; zřídka zplaňuje v plo- 
tech. Kvete tak záhy jako 
předcházející. 
3 . L. turecká (C. 
colurna 2 L., Baumhasel — 
obr. 219) je vždy stromovité- 
ho vzrůstu. Listy jsou celkem 
podobny listům 1. obecné, 
ale v srdčitém vykrojku sbíhá 
čepel v malou, trojhrannou 
plochu. Oproti oběma dru- 
hům předch. jsou poměrně 
veliké oříšky kulaté, často 
širší než delší a j e n na 
spodu obdané dvojitým, 
hluboce dřípatě rozekla- 
ným obalem. Obyčejně jich 
bývá větší počet směstnán 
do chomáče. Prašníkové je- 
hnědy jsou až 1 dm dlouhé 
a prašniky jejich na vrcholku 
lysé. 
Vytvářejíc v Banátě 219. Líska turecká ,* /oříšek, 
celé lesy, sázívá se u nás 
v sadech dosti zřídka. Dřevo její náleží k drahocenným dřevům truhlářským; 
za to však oříšky nevyrovnají se co do chuti nikterak druhům předch. 
Rod 4 . Habr 3 obecný (Carpinus 4 betulus 5 L., Hainbuche, Weissbuche 
- obr. 220 a 221) je strom nebo keř s šedou, hladkou korou, která teprve 
na stromech vysokého stáří puká v podélné trhliny. Listy, sestaveny na větvích 
střídavě ve 2 řadách, jsou krátce řapíkaté, podlouhle vejčité, na spodu zaokrou- 
hlené až slabě srdčité, po kraji ostře dvakráte pilovité, na konci zašpičatělé. 
V mládí jsou podle žeber složeny do 11-15 řásek (varhánek) a i s opadavými, 
') Lat. maximu s = největší. 
2 ) Coluruus místo corulus, corylus (viz pózu. -) ua str. 164). 
3 ) Pocházejíc od stslov. kmene grabru, slově tak i v jiných řečech slovan., ua př. pol. 
grab, chorv. grabr, rus. rpaór., rpačnHa, bulh. gabtr atd. 
4 ) Tím jménem znám byl habr už starým Římanům. 
5 ) Podobá se poněkud bříze (Betula). 
