176 - 
nich křídlech zelený, na zadních šedý. Žlutozelené housenky s černou hlavičkou 
vyžirají mladistvé listy pupenů (p) v takovém rozsahu,, že strom zůstane zcela 
holým. Druhý, jen asi 5 mm dlouhý a dvakrát tak široký, má přední křídla tmavě 
žloutková, zadní světle šedá, oboje po kraji třepenitá. Drobounké housenky jeho 
žijí v listech, vyhlodávajíce v nich dutinky, přikryté bělavou blankou (obr. 238 b). 
231. Pestrobarvec dubový 
s housenkou. 
232. Obaleč dubový 
s housenkou a pupenem, v němž 
housenka žije. 
3 . Nejrozšířenější ze škůdců dubu jsou žlabatky (Cynips), jež způsobují roz- 
manité výrostky a nádory (»duběnky«), na listech, větvích, plodech i kořenech, 
v nichž pak žijí jejich larvy. 
Hmyz sám náleží do čeledi blanokřídlých. Poněvadž jest obyčejně zcela ne- 
patrný, málokdo si ho povšimne; za to výtvory jeho jsou všeobecně známy. Nejroz- 
šířenější druhy jsou : 
a) Žlabatka obecná (Cynips scutellaris 
Ol., C. querci folii L. — obr 233 ) — podobá se 
malinké mušce, jejíž křídla sahají daleko přes 
tělo. Objevujíc se z jara, vkládá štětinovitým 
233. ŽLabatka obecná 
a duběnky ji způsobené ; v levo duběnka přeříznuta, 
s larvou. 
234. Žlabatka kalichová 
a kotvice na žaludu jí způsobená. 
kladélkem, které má jinak zataženo v konci těla, do mladičkých listů vajíčka a s nimi 
vpouští do rány něco ostré tekutiny. Působením této a drážděním čeivíkovitou 
larvou, která z vajíčka se vylíhne, vytvořuje se znenáhla na spodní straně listu 
kulatá duběnka, v jejímž nitru larva žije a posléze se i zakukluje. Dokonalá žlabatka 
z kukly se vyvinuvši prokusuje se z duběnky úzkou dírkou. 
b) Žl. kalichová (Cynips calicis L. — obr. 234 ) — o něco menší nežli 
moucha domácí, vkládá na jaře vajíčka do mističek mladinkých plodů, následkem 
