183 
cifera L.), na němž zvláštní červec (Lecanium ilicis) vytváří drobné duběnky plné 
červeného barviva, ad. česvina (Q. ilex L.), jenž má jedlé žaludy a jsa nevyso- 
kého vzrůstu hodí se zejména do živých plotů — naše podnebí nesnášejí. 
245. Buk obecný ; 
F květy prašníkové, F x jeden kv. prašníkový zvětšený; F x kv. pestíkové; 
F x podélný řez dvěma květy pestíkovými sedícími v číšce c ; o okvětí, 
n blizny (zvětš.) ; f větévka s plody. 
Rod 2. Buk 1 
obecný (Fagus 2 silva- 
tica L., Rothbuche — 
obr. 245) jest strom ma- 
jící na vysokém kmeni 
i větvích bělošedou, až 
do nejpozdnějšího stáří 
hladkou kůru a dvou- 
řade sestavené, lesklé, 
řapíkaté, vejčité, nezřetel- 
ně mělce vykrajované 
až skoro celokrajné, 
po kraji (zvláště v 
mládí) b r v i t é listy. 
246. Diagtam dvou bu- 
kových kvítků pestíkových 
sedících v číšce. 
V mládí jsou listy řasnatě složeny a před přílišným vypařováním chráněny 
hedvábitým povlakem jemných chloupků; mimo to chrání jich před nepohodami 
blanovité palisty, jež později ovšem opadávají, tak že jimi bývá lesní půda hustě 
poseta. Počátkem listopadu počínají listy žloutnouti a opadávati; na mladých leto- 
rostech zůstávají však někdy uschlé až do jara jako u dubu a habru. 
Drobné, jednodomé kvítky objevují se na stromech v 40. — 50. roce a to 
vždy po několika letech hojněji, rozvíjejíce se současně s listy v měsíci květnu. 
Prašníkové květy (F) jsou směstnány na koncích úžlabních převislých 
stopek v strboulovité, žlutavozelené jehnědy; mají zvonkovité, 5 — 6klané okvětí 
a 6 - 20 tyčinek. Květy pestíkové (Fý) sedí většinou po 2 na vrcholcích přímých 
stopek, jsouce obdány čtyřdílným, šupinatým, červenavým obalem (obr. 245 č a obr. 
246), z něhož se později vyvine ostnitá číška; jejich spodní 3pouzdrý semeník, obsa- 
hující v každém pouzdře po 2 vajíčkách (obr. 246), jest na vrcholku věnčen na- 
mnoze 6dílným okvětím (o) a prodlužuje se v jednoduchou, ve 3 blizny (n) roze- 
b Pocházejíc od stslov. buktve, vyskytuje se i v jiných řeč. slov. Srovn. též řec. 
cprjyóg, něm. Buclie. — Něm. Buch =kniha souvisí prý se slovem Buche (buk) podobně 
jako lat. liber = kniha s původním významem lýko. 
-) Tak slul tento strom již ve starověku; snad souvisí se slovesem (páyeiv = jisti, 
vzhledem k jedlým bukvicím. 
