190 
2 . O. popelavý (J. cinerea L.) — podobá se docela druhu předch. Má však 
listy po obou stranách pýřité, na řapících žlutavě huňaté a lepkavě pýřité plody 
(i ořechy -- obr. 255 A T ) špičatě vejčité. 
3 . 0 . bílý neboli hikory (J. alba L., Carya 1 alba Michx., Hicoria 2 ovata 3 
Britton — obr. 2 56) má veliké lichozpeřené listy složeny nejčastěji z 5 vejčitě ko- 
pinatých, drobně zubatých, na rubu i s řapíky pýřitých lístků. Jehnědy prašníkové 
vyrůstají obyčejně po 3 z paždí loňských, opadalých listů po stranách větviček, 
256 . Ořešák bily ; 
/ zralý plod, příčný řez ořechem 
na jejichž vrcholcích sedí květy pestíkové. Kulaté plody (f) mají velmi tlustou 
rubinu, která později zdřevnatí a rozpoltí se ve 3 — 4 chlopně, tak že z ní může 
ořech vypadnouti. Ten jest hladký, čtverhranný a obsahuje ve velmi tvrdé skořápce 
(/[) malé, velice chutné jádro. Veliké pupeny, po nichž strom i v zimě se pozná, 
jsou hnědé, na vrcholku žlutavě srstnaté. Dřevo vyniká tvrdostí a pružností. 
4 . 0 . hořký (Carya amara Nutí., Hicoria minima 4 Britton) má listy obyčejně 
z 9 menších lístků složeny, plody s tenkou rubinou a pupeny žluté. 
J ) Od řec. xáovov = ořech. 
2 ) Angličané zovou tyto ořech)' hickory dle stejnojmenné krajiny v Pensilvanii. 
3 J Lat. o vat us = vejčitý. 
4 ) Lat. mi nim us = nejmenší. 
