196 
; 
listy čárkovité, na bezkvětých větévkách mnohem užší / chvojkový 1. 
li- 
sty 
ly- 
sé 
listy kopin. až 
čárkovité, ale 
pak 11 a jalo- 
vých větvích, 
jsou-li jaké, 
skoro tak ši- 
roké jako na 
lod. květonos. 
listy nad prostředkem širší, 
nelesklé ' ohe ^ *• 
t (viz též č. 7.) 
listy p o d pro- 
středkem šir- 
ší, více méně 
lesklé 
listy na líci silně lesklé; listeny zá- \ . , . , , 
krovků asi tak dlouhé jak široké 1 * ^ 
listy slabě lesklé; listeny zákrovků f prutimtý 
širší než delší \ 3. 
1. Pryšec chvojkový neboli hadí mléči (Euphorbia cyparissias 1 L., Cy- 
pressenwolfsmilch — obr. 261) vyhání z vřetenovitého, vícehlavého, měďnatě čer- 
veného oddenku obyčejně několik přímých, hustě listnatých, 2 — 3 dm vysokých 
lodyh dvojího druhu : jednak jalové, hustě listnaté, jednoduché, jednak květonosné, 
spořeji listnaté, ale za to rozvětvené v postranní, hustě listnaté, bezkvěté větévky a 
zakončené bohatým vrcholíkem. Listy jsou čá r kovité nebo čárkovité klínovité, i 
s lodyhou lysé, dosti tenké, nelesklé, jednožilné, na větévkách jalových skoro 
nitkoví té. Na spodu květonosných lodyh jsou však místo listů hnědé šupiny, 
které po odkvetení i s dolejšími listy opadávají, tak že jsou pak lodyhy v dolejší 
části bezlisté, jen jizvami opadalých šupin a listů znamenané; v době květu 
jsou ovšem šupiny ještě Zachovalé. Na vrcholku rozvětvují se lodyhy 
květonosné ve vícepa prsečný vrcholík, podepřený přeslenem (hlavním oba- 
lem) podobných listů jako jsou listy lodyžní. ale o něco větších (i). Každý paprsek 
rozvětvuje se opět vidlanovitě a pod vidlany jest po 2 široce vejčitých (skoro 
trojhranných) listenech, které tvoří zákrovky(* t ) a zákr ovečky (i 2 ): ty jsou — 
zejména pod nejhořejšími vidlany - zelenavě žluté a později (při uzrání plodů) 
často červeně se zbarvují. VT , , 
Nepatrné, neuhledne li- 
chokvítky (K, F), sedící jedno- 
tlivě mezi zákrovečky, mají 
na okraji zvonkovitého obalu 
(zdánlivého okvětí o) 4 žluté, 
posléze hnědé, půlměsíčité 
medové žlázky (z), 8—12 zdán- 
livých tyčinek (ve skutečnosti 
jednotyčinkových kvítků) a 
stopkatý, 3pouzdrý semeník 
(ve skutečnosti pestíkový květ p ) 
se 3 dvojklanými čnělkami. 
Mezi tyčinkami bývají nepatrné 
plevoví té výrostky (/.). Plod jest 
31aločná tobolka (/), o jejíž 
povaze a pukání pověděno v 
čele tohoto rodu. Semena [z) 
jsou žlutohnědá, hladká, s 
houbovitým výrostkem, na 
262. Lyšaj pryšcový s housenkou a kuklou. němž prý si rádi pochutnávají 
mravenci; proto zatahují se- 
mena do země a přispívají takto k rozšiřování rostliny. 
Opylení protogynických lichokvětů obstarávají hlavně mouchy, lízajíce 
ze žlázek medovinu. 
Roste na písečnatých půdách, suchých stráních a u cest. Vyháněje z pod- 
zemních výhonků pupeny, z nichž vyrůstají nové lodyhy, jest těžko vyhubitelný. 
Kvete koncem dubna a v máji. 
) Plinius nazýval xvjíáoiooog druh pryšců, jenž měl listy podobné cypřišovým. 
