198 
up. chvojkového. Ostatně bývají listy co do tvaru a šířky dosti proměnlivý. 
Šupiny na spodní části lodyhy jsou v době květu již opadalé. Listy hlav- 
ního obalu jsou podlouhlé nebo vejčito- podlouhlé. Z paždí hořejších listů lo- 
dyžních vyrůstají dlouhé bezlisté větve zakončené vidlanem kvítkův a pod nimi 
jsou nemnohé větve jalové. Medové žlázky (F), tobolky (/) a semena jsou téže 
povahy jako u druhu předch. 
Roste hojně na mezích, u cest a v křoviskách. Kvete od máje do července. 
3. P. prutnatý (E. virgata W. K. - obr. 265) jest vytrvalý druh jako oba 
předch., podobný celkem p. obecnému. Má přímé, lysé, až 7 dm vysoké, pru- 
toví té lodyhy porostlé dosti řídce listy kopinatými až čárkovitě kopinatými, které 
jsou na spodu náhle skrojeny v kratičký řapíček a pod prostředkem dosa- 
hují největší šířky, ku konci více méně se sužujíce. Oproti listům obou druhů 
předch. jsou trochu tuhé a na líci slabě lesklé, tmavozelené; oproti listům 
druhu násled. pak mají nejdolejší postranní žíly (nervy) s hlavním nervem skoro 
rovnoběžné. Z paždí prostředních listů vyrůstají prutovité, hustě listnaté větvičky 
jalové. 
Květenství je téhož způsobu 
jako u obou druhů předch.; kopinaté 
listy hlavního obalu (pod vrcholíkem) 
265. Pryšec prutnatý ; 
ž žlázka z okraje obalu lichokvěto- 
vého, f tobolka, z semeno. 
266. Pryšec lesklý; 
A střední část lodyhy mladší rostliny, B hořejší část lodyhy 
v době květu a po odkvetení; F lichokvět, f tobolka. 
jsou však širší a listeny zákrovečků (pod vidlany) kosníkově vejčité, širší než delší, 
hrotité. Žluté nebo zelené žlázky (š) mají tvar půlměsíce, o cípech často 
2 - 3zubých ; tobolky (/) jsou na hřbetě jemně tečkovány a hladká semena (z) 
nahnědlá. 
