201 
7. P. Gerardův 1 (E. Gerardi Jacq. — obr. 269) má vytrvalý, mnohohlavý 
oddenek s kolmým, kůlovitým kořenem, z něhož vyhání obyčejně celý trs přímých 
nebo vystoupavých, namnoze jednoduchých, 2 — 4 dm vysokých lodyh hustě po- 
rostlých sivozelenými, přitloustlými, tuhými, čárkovitě až vejčitě kopínatými, ce- 
lokrajnými, hrotnatými listy. Vrcholík skládá se z 5 — 8 paprsků nahoře vidli- 
čnatě rozvětvených. Kromě toho vyrůstají však také květonosné, bezlisté větve z paždí ho- 
řejších listů. Listy hlavního obalu, které s počátku vrcholík přerůstají, jsou kopinaté, 
podobné hořejším listům lodyžním. Listeny zákrovní jsou však srdčitě vejčitě, 
širší než delší. Vedle medových žlutých žlázek polokruhovitých, nerůž- 
k a t ý c h (F) možno též nalézti žlázky půlměsíčité, dvourohé. Lysé, úplně hladké 
nebo trochu drsné tobolky (/) obsahují semena hladká. 
Roste na písečnatých návrších, 
pobřežích a lukách: v Čechách pouze 
v dolním poříčí Vltavy, v západ. 
Polabí a v dolním poříčí Ohře, na 
Moravě v části jižní. Kvete hlavně 
v červnu a červenci. 
8. P. sladký (E. dulcis L. - 
obr. 270) vyhání z rovnovážného, 
článkovaného, dužnatého, po celé 
délce tlustého oddenku přímé, 2 
až 5 dm vysoké, oblé, zvláště v mládí 
více méně chlupaté lodyhy porostlé 
dole listy opak vejčitými, skoro 
kopisfovitými, kratičce řapíkatými, 
výše listy kopinatými, tupými, při- 
sedlými. Oboje listy jsou celokrajné 
nebo zpředu jemně pilkovité, na 
rubu zvláště v mládí roztroušeně 
chlupaté a dostávají posléze žluté 
skvrny a drobounké červené tečky. 
Vrcholík skládá se nejčastěji z 5 
(zřídka ze 4) paprsků, které se buď 
vůbec nerozvětvují nebo až 
na konci v jedinou vidlici. 
Listy hlavního obalu jsou široce 
kopinaté, listeny zákrovků skoro při- 
šed lé, trojhranně vejčité, obyčejně 
delší než širší. Medové žlázky (F) 
tvaru ledvinkovitě okrouhlého 
jsou s počátku žluté, záhy však 
zčervenají. Tobolky plodní bývají 
alespoň v mládí chlupaté a obsahují 
hladká semena barvy světle žluté. 
270. Pryšec sladký; F lichokvět. 
Roste dosti hojně ve stinných, vlhkých lesích a křoviskách. Kvete v dubnu 
a máji. 
U srovnání s ostatními druhy má tento pryšec mléko, jež se z něho na 
čerstvých řezech roní, poměrně nejméně ostré, ale přece nikoli sladké, jak by se 
podle jména jeho mohlo souditi. 
) Viz pozn *) na str. 92. ve sv. II. 
