206 
Jsa domovem v zemích jižnějších, pěstuje se u nás v zahradách a odtud někdy 
zplaňuje. Kvete od června do srpna. 
Semena jeho jsou olejnatá a palčivě chutnají ; místy jich užívají jako počištujicího 
prostředku. 
16. P. mandloňovitý neboli zimozelený (E. amygdaloides L. — obr. 278) 
poznává se ode všech ostatních pryšců nejsnáze dle toho, že má listeny zá- 
krovků na spodu spolu srostlé. Vyhání z vytrvalého, vřetenovitého, vícehla- 
vého oddenku lodyhy jednak loňské (B) květonosné, až přes 1 / 2 m vysoké, dole 
bezlisté, jizvaté, uprostřed s listy růžicovitě nahloučenými, často nachově až fialově 
zbarvenými, nahoře s menšími listy oddálenými, jednak lodyhy letošní ( A ) neplodné, hustě 
listnaté, které spodní části přezimují a teprve příštího jara vyrůstají v lodyhy 
květonosné. Listy do- 
lejší jsou opakvejčité, 
řapíkaté, hořejší vejčité 
až podlouhlé, oboje pýřité 
a celokrajné. Vrcholík po- 
depřený přeslenem opak 
vejčitých listů, skládá se 
z většího počtu paprsků 
vidličnatě se rozvětvujl- 
jících. Medové žlázky jsou 
půlměsíčité, dlouze ro- 
haté, barvy s počátku 
žluté, později nachové. 
Jemně tečkované, lysé to- 
bolky (/) obsahují hladká 
semena barvy tmavo- 
hnědé. 
Roste ve stinných, 
listnatých hájích a na 
keřnatých chlumech ve 
vých. Cechách (Čáslav, 
Pardubice, Chrudim, O- 
počno, Litomyšl, Lan- 
škroun) a roztroušeně, 
místy i hojně na Moravě, 
zvláště v části střední a 
východní, jakož i ve 
Slezsku. Kvete v dubnu 
a máji. 
277. Pryšec křížmolistý ; F licbokvět. 
Jméno má spíše od zvláštního zápachu květů (po hořkých 
tvaru listů. 
mandlích) nežli od 
17. P. vrbolistý (E. salicifolia Host. — obr. 279) podobá se vnějškem p. 
prutnatému nebo p. lesklému. Má vytrvalý plazivý oddenek, z něhož vyhání 
četné, až přes 1 j 2 m vysoké, nahoře pýřité lodyhy s přisedlými, kopinatými nebo 
podlouhle kopinatými, pod prosředkem nejširšími, celokrajnými, hustě sed op ý- 
řitými listy, které tvarem i velikostí připomínají poněkud listy vrbové. Vrcholík 
četných paprsků, které se na konci opět vidličnatě dělí, jest podepřen pře- 
slenem široce kopinatých listů. Z paždí hořejších listů lodyžních vyrůstají však na- 
mnoze též malé vrcholičky a neplodné, krátké větve. Listeny zákrovků jsou troj- 
