223 
mokré louce u Trpína nedaleko Poličky ve vých. Čechách vyskytuje se zplaněle; 
byloť tam před léty zasazeno několik cibulí, z nichž rostlina se rozmnožila. 
Rod 3. Narcis 1 (Narcissus 1 , Narcisse) má oproti oběma rodům před- 
cházejícím okvětí srostlolupenné, o dlouhé trubce a ódílném, ploše rozloženém 
okraji; v ústí trubky jest miskovitá nebo zvonkovitá korunka. U nás neroste planě 
ani jediný druh; několik druhů však se pěstuje pro okrasu v zahradách a prvé dva 
také někdy zplaňují. 
298. Narcis bílý; 
b toulec; p semeník, l čnělka, 
o okvětí, c korunka. 
299. Narcis žlutý; 
F podélný řez květem : o okvětí, 
o t korunka. 
1. Narcis bílý (Narcissus poěticus 2 L. - obr. 298) vyhání z přezimovavší 
cibule několik dlouhých, nasivělých listů a jeden i více jednoduchých, 3—5 dm vy- 
sokých, dvouřízně smáčknutých stvolů zakončených nadmíru sličným, libovonným 
květem. Před rozvitím jest květ zahalen v suchomázdřitém toulci ( b ), po rozvití 
pak sklání se poněkud stranou, aby do něho nepršelo. 
*) Jménem vágxiooog zvali tuto květinu již staří Řekové, vzhledem prý k silné vůni — 
řec. vágy.og = omámení. Ovidius vypravuje ve svých M etamorfosách, že sličný 
jinoch, jménem Narcissus, spatřiv obraz svůj v křišťálové vodě potoka, sám do sebe se 
zamiloval a nemoha se od obrazu odloučiti, touhou v tuto květinu se proměnil. 
2 ) Lat. poěticus = básnický, vzhledem k tomu, že byl od O vidi a i jiných 
básníkův opěvován. 
