224 
Spodní vejčitý semeník {j>) prodlužuje se na vrcholku v dlouhou čnělku (/), 
zakončenou trojlaločnou bliznou. Okvětí skládá se z dlouhé, tenké, zelenavé trubky, 
která čnělku kolkolem objímá a nahoře se rozšiřuje v 6 velikých, vejčitých, sněho- 
bílých, hvězdovitě do plochy rozložených cípů (o). V nejhořejší části trubky okvětní 
jest vrostlo 6 tyčinek ve 2 řadách těsně nad sebou, které ústí uzavírají. Nejzají- 
mavější částí květu jest tak zv. věnec neboli korunka (paracorolla), žlutý, šar- 
latově vroubený, miskovitý okraj (q) v ústí okvětní trubky. O tomto útvaru mnoho 
se napsalo, zejména kam jej ze stanoviska morfologického dlužno zařaditi. Dle nej- 
novější práce Lad. Jos. Celakovského 1 ) vznikl srůstem listovitých výrostků okvět- 
ních lístků. Plod jest trojpouzdrá, mnohosemenná tobolka. 
Opylení obstarávají hlavně večerní mo- 
týlové, kteří přilákáni byvše vonným a 
krásným, i za šera viditelným okvětím, vni- 
kají dlouhým sosákem, jak jim zbarvená ko- 
runka ukazuje, až do spodní třetiny okvětní 
trubky, vyssávajíce zde medovinu pro sebe 
uchystanou. Při tom otírají si pyl na hlavu 
a přenášejí jej pak na blizny květů jiných. 
Poněvadž květy narcisu neposkytují zvlášní 
opory, na níž by si mohl hmyz usednouti, 
jako na příkl. květy rostlin vstavačovitých 
nebo pyskatých, vyssávají motýlové medovinu 
letmo. 
Náležeje květeně jihoevropské, narcis 
bílý pěstuje se u nás často pro okrasu 
v květnicích, z nichž také — ač zřídka, na 
př. v horských údolích Jeseníku — zplaňuje. 
Kvete v dubnu a máji. 
V jižní Francii připravují z květů tohoto 
a ještě jiných druhů voňavky. 
2. N. žlutý (N. pseudonarcissus 2 L. 
- obr. 299) má květy (F) nepříjemně vonné, 
barvy obyčejně bledožluté, s korunkou 
(o^ válcovitě zvonkovitou, po kraji vlnitě 
zprohýbanou, z d é 1 i lístkův okvětních (o), 
barvy namnoze temněji žluté. 
Náležeje jako předch. květeně jiho- 
evropské, pěstuje se — často s plnými květy 
300. Taceta. — p ro okrasu zvláště v selských květnicích, 
odkudž nezřídka, častěji než n. bílý, na 
horních lukách (na př. v horách Krušných a v předhoří Krkonoš) zplaňuje. 
Kveie v březnu a dubnu. 
Cibule jeho užívalo se druhdy v lékařství, zejména jako dávivého prostředku. 
Z ostatních, velice četných druhů pěstovaných nejčastěji pro okrasu budtež 
ještě uvedeny: 
') Viz Rozpravy České akademie roč. 1898: »0 původu věnce narcisovitých 
2 ) Složeno z řec. xpEvdrjs = nepravý -J- vágxtooog — narcis. 
