239 
penem. Dle toho náležejí hlízy mečíku k tak zv. hlizám stonkovým neboli kau- 
lomovým a hlízy po sobě následující tvoří dohromady sympodium. 
Lodyha 4 — 6 dm vysoká jest na spodu obalena jednou nebo několika bla- 
nitými pochvami, výše však nese několik mečovitých listů ve 2 řadách a nahoře 
se zakončuje jednostranným klasovitím květenstvtm 4 — 10 poněkud překloněných, 
z části se kryjících květů. Na spodu každého květu stojí po dvou nestejných 
kopinatých listenech, proto považují někteří toto květenství za srpek (viz v Slovn. 
sv. I). Složení květů (F) jest takové : Na spodním 
trojčlenném semeníku spočívá úhledné, nachové, 
zřídka bílé, trochu obloukovitě ohnuté, 2 l j 2 cm 
dlouhé okvětí, skládající se ze 6 nestejných 
kopinatých lístků, které se ke spodu súžují a 
srůstají nejdoleji v kratičkou trubku. Tři spodní 
iístky okvětní mívají uprostřed uzounkou, sotva 
znatelnou, bílou skvrnu. Sušením okvětí zfialoví. 
Středem květu táhne se tenká, dlouhá čnělka, 
rozeklaná na vrcholku ve 3 lupínkaté blizny (u). 
Tyčinky jsou tři, přirostlé rozšířenými spodinami 
dlouhých nitek ke kratičké trubce okvětní. 
Plod jest opak vejčitá, trojhranná, na 
hranách zoblená, na vrcholku vtisklá tobolka (f) 
obsahující četná, křídlatě vroubená semena (z, ^), 
která jsou upevněna ve vnitřních úhlech tří 
pouzder. 
320. Mečík střechovitý ; 
R, R 1 podélný řez letošní a loňskou hlizou ; 
F květ, f tobolka, z semeno, z l totéž 
příčně přeříznuté. 
321. Hlízy mečíku: 
/ 1 zbavené vnějšího obalu, B podélný řez týmiž 
ale s vnějším obalem ; h hlíza loňská, h { hl. letošní, 
/ spodní část lodyhy ; p pupen pro příští generaci. 
Co týká se opylení, stačí uvésti tolik: Květy jsou protandrické a lákají k sobě 
hlavně čmeláky jednak nápadným vnějškem, jednak medovinou ukrytou v krátké 
okvětní trubce. V prvé době rozkvětu jsou zralé prašníky pod hořejšími lístky 
okvětními tak postaveny, že pyl jejich otírá se čmelákům na hřbet, kdežto nedo- 
spělé blizny v této době leží nad prašníky, tak že se jich hmyz hřbetem nedotýká. 
Později však se čnělky sehnou níže a blizny zatím dospěvší zaujmou takovou 
polohu, že hmyz, který přiletěl z mladšího květu, pyl se svého hřbetu o ně otírá. 
