240 
Roste na vlhkých lesních a horských lukách i v křovištích v Čechách po- 
řídku, hlavně jen ve vých. Polabí (Holice, Jaroměř, Chlumec a j.), na Moravě a 
ve Slezsku dosti hojně v Beskydách, jinde porůznu. Kvete v červnu a červenci. 
322. Mečík hahenní ; 
R hlíza letošní a loňská ; f plod. 
2. M. ba hen ní (Q. paluster Gaud. — obr. 
322) liší se od druhu předch., jemuž velice se po- 
dobá a s ním často zaměňuje, hlavně tím, že má 
vlákna obalující hlízky (2?) nahoře síťovitě spojená, 
tužší, ve květenství po uze 2 - 5 k větu, na spod- 
ních lístcích okvětních bílé skvrny namnoze znatel- 
nější a podlouhle opak vejčité tobolky (f) stejně 
órýhé, na vrcholku zaokrouhlené. 
Rosta na vlhkých lesních lukách, jest u nás 
ještě vzácnější nežli předch. V Čechách naň 
první upozornil mus. adjunkt J os. Kafka, naleznuv 
jej r. 1884. na vřesovité louce u Všetat (sev. od 
Kostelce n. L.), ač již r. 1872. sbíral jej prof. Če- 
lakovský u Rožďálovic, ale blíže ho neohledav, 
považoval jej za m. střecho vitý. Od té doby 
byl pozorován i na jiných místech střední a vý- 
chodní nížiny polabské jakož i u Bilichova (mezi 
Louny a Slaným). Na Moravě byl sbírán u Hodo- 
nína, u Podolí blíže Uher. Hradiště a u Jindřichova 
blíže Hranic. Kvete v červnu a červenci. 
Z cizozemských druhů, jež pěstují se 
v zahradách pro okrasu, buďtež pouze uvedeny : 
M. obecný (Gl. communis L.), podobný 
velice oběma druhům předch. Má hlízku zaobalenu 
do vláken hustých, tuhých, souběžných a to- 
bolky plodní na vrcholku vtiskl é jako m. stře- 
cho vitý, ale nachové květy větší (až 3 l l%cm 
dlouhé), obyčejně znamenané na třech vnitřních 
lístcích okvětních podlouhlou bílou skvrnou. 
Roste planě v jižní Evropě a Persii. Kvete 
u nás v máji a červnu. 
M. polní neboli vlašský (G. segetum Ker., G. italicus Gaud.) poznává se ode 
všech předch., jimž vnějškem též jest podoben, hlavně dvěma věcmi : má nitky tyčin- 
kové jen asizdéli nebo i kratší prašníkův a semena bezkřídlá. Předch. druhy 
mají totiž nitky delší svých prašníkův a semena vroubena křídlatým okrajem. Ostatně 
bývají květy namnoze dvouřadé rozestaveny a okvětí jest nejčastěji nachově 
fialové, s bílými podlouhlými skvrnami na spodních lístcích. — Jest domovem 
v jižní Evropě a Malé Asii, kde roste planě na polích, zvláště mezi obilím. 
Rod 3. neboli krokus 2 (Crocus 3 , Safran) zachovává se ci- 
bulovitými hlízami obalenými vlákny jako rod předch., ale květy vyrůstají jedno- 
Jako rus. ma<j)paHT>, pol. szafran, chorv. caforan, vlašské zafrano z arab. 
az af r an. 
2 ) Z řec. XQÓxog nebo xqóxy) = vlákno, niť, vzhledem k vláknitým, usušeným bliznám 
šafránu setého, jak přicházejí do obchodu. 
