241 
tlivě z vrcholku kratičkých lodyh, zdánlivě přímo z hlízy, mají zvonkovité, pra- 
videlné okvětí o velice dlouhé trubce a čnělky rozeklány ve 3 dlouhé, nahoře 
kornouíovité blizny. 
1. Šafrán jarní (Crocus vernus Wulf., C. neapolitanus Gawler — obr. 
323) vyhání z cibulovité hlízy, která spočívá na odumřelé hlíze loňské a jest 
zahalena vláknitým pletivem vyhynulých loňských listů jako hlíza mečíku, se 
kterouž i co do vývoje a složení se shoduje, zcela krátkou, jednokvětou lo- 
dyhu, řidčeji několik lodyh, s čárkovitými, leskle zelenými, na středním nervu stří- 
brobílými listy. 
Vyrůstajíce buď současně s kvě- 
tem nebo o něco později, listy jsou 
na spodu obaleny několika blanitými 
pochvami. Kratičká lodyha, sedící 
v prohlubince na vrcholku hlízy 
(./?), po odkvetení v spodní části své 
(m) naduří a přetvoří se v hlízu pro 
budoucí rok, co zatím letošní hlíza 
odumře. Květ, zahalen dole v llisté, 
blanité pochvě, má na spodním 
semeníku zvonkovité okvětí s neoby- 
čejně dlouhou, tenkou trubkou a pra- 
videlným, ócípým okrajem barvy 
nejčastěji fialové; zřídka jest okvětí 
bílé nebo bíle a fialově pruhované. 
Tři tyčinky (a), vrostlé nit- 
kami do jícnu okvětí, mají praš- 
níky dole střelovité. Tenká ěnělka 
(/), procházející celou trubkou okvětní, 
rozvětvuje se nahoře ve tři duž- 
naté, kornoutovité, na okraji vroubko- 
vané, pomoraněově žluté blizny (n). 
Plod jestmnohosemenná, trojpouzdrá 
tobolka (f), která však teprve v době 
zrání vyrůstá patrněji nad zemi. 
Opylení protandrických květův 
obstarávají hlavně čmeláci a motý- 
lové, kteří dlouhým sosákem vy- 
ssávají z trubky okvětní medovinu. 
Později mohou však blizny zúrodniti se též autogamicky, anyť zralé prašníky, s po 
ěátku od blizen odvrácené, k bliznám se stáčejí a pyl svůj o ně otírají. 
323. Šafrán jarní ; 
A celá rostlina, B táž podél přeříznutá; R hlíza, m lodyha, 
/ čnělka ; n blizna, a tyčinka, f plod. 
Náležeje květeně jižnější, bývá u nás pěstován vedle jiných druhů pro pěkné, 
záhy na jaře se rozvíjející květy. Zřídka vyskytuje se na horních a lesních lukách 
zplaněle. Tak pozorován byl na př. v okolí Falknova (záp. od C. Kamenice) a v okolí 
Broumova v Čechách a u Spálová (sev. od Hranic) na Moravě. 
2. Na horní louce v Sonnenberku mezi Čes. Lipou a Čes. Kamenicí byl v no- 
vější době pozorován řed. F r. Wurmem š. bělokvětý (C. albiflorus Kit.), předch. 
docela podobný — a tudíž snad pouhá jeko odrůda — avšak slabší, s menšími, 
obyčejně bílými květy, jejichž okvětí jest v ústí mezi nitkami lysé, kdežto u š. 
jarního jest tamtéž chlupaté. Ostatně jsou listy jen asi 2 mm široké, za květu 
t6 
