251 
Květy (obr. 332 F), vyrůstající z paždí jednožilných, blanovitých listenů^ 
skládají vejčitý nebo podlouhlý, dosti volný konečný klas. Složení a diagram kvetu 
podány byly ve znacích povšechných (obr. 330 a 331). Na spodním krouceném 
semeníku (/>), podobném stopce, spočívá 6 nachových, zřídka bílých nebo pleťových 
lístkův okvětních (/ — 6), z nichž 5 zeleně žebernatých sklání se ve vejčitou lebku, 
šestý však, temně skvrnatý jest rozšířen v pysk, který je vpředu mělce rozeklán 
ve 3 široké, přiokrouhlé laloky — z nichž prostřední jest nejmenší, někdy 
i docela zakrnělý — a vzadu se prodlužuje ve válcovitou, tupou, rovnovážnou v 
nebo vystoupavou ostruhu ( o ) skoro zdéli nebo kratší semeníku. Prašník (a) při- 
růstá celým hřbetem ke sloupečku (ěnělce obr. 331 F t g) nad bliznou (n), umístěnou 
vpředu zrovna před vchodem do ostruhy. Pyl v každém pytlíčku prašníkovém 
jest slepen v jedinou hruškovitou, stopkatou brylku (obr. 331 F, a, a lt a 2 ) t jejíž 
držadélko, na konci lepkavé, vězí ve zvláštní kapsičce horního okraje blizny ( F 2 k). 
Opylení děje se takto: Hmyz (zejména včela nebo čmelák) hledající v ostruze 
medovinu posadí se na plochý pysk a noře sosák do ostruhy (obr. 332 F a obr. 
331 Zj), dotkne se okraje bliznového, tak že brylky z kapsiček vyskočí a zachytí 
333. Znázornění vývoje kořenové hlízy vstavače: 
p pupen, k blízka. 
se mu lepkavými držadélky na sosák, jak znázorněno zahrocenými tužkami 
(obr. 331 A nebo obr. 332 a^. Zatím co hmyz navrtává sosákem stěny ostruhy, 
aby se dostal k medovině — neníť zde medovina nahromaděna v ostruze, ale 
uložena v buněčném pletivu její stěn, aby to patrně hmyzu déle trvalo — ztvrdne 
lepkavá hmota, kterouž brylky na sosák hmyzu se přilepily a brylky drží tak 
pevně na sosáku, že ani při rychlém letu s něho nespadnou. Navštiví-li potom hmyz 
jiný květ, dotýká se brylkami — které se zatím překlonily širším koncem do předu, 
jak znázorněno na obr. 331 B nebo obr. 332 a 2 — lepkavé jeho blizny a tak, byť 
z celé brylky jen něco pylu na blizně uvázlo, nastane zúrodnění. 
Aby při tomto podivném a nesnadném způsobu opylení mohly blizny s tím 
větší jistotou býti zúrodňovány, zůstávají květy vstavačů dlouho čerstvé, nevadnouce ; 
nežli všecky kvítky celého květenství rozkvetou, trvá to několik neděl. 
Plod jest tobolka (obr. 332 f fj), o které více pověděno bylo ve znacích 
povšechných (str. 246). Zde budiž pouze připomenuto, že semena (z) jsou velice 
četná a velice drobounká, zahalena ve volné, síťovité slupině, kterouž váha jejich 
