254 
4. V. pletní (O. incarnata L. — obr. 337) má — zvláště roste-li na vlh- 
kých místech — jednu hlízku prstnatě rozdělenu ve 4 dlouhé, bičíkovité cípy, 
druhou mnohem menší, vykrojenu ve 4 tupé laloky; jindy bývají však obě hlízy 
jen tupě laločnaté. Lodyha až 1 / 2 m vysoká jest cévkovitě dutá (jako u druhu 
předch.). Světlozelené, neskvrnaté listy, v počtu 4— 6, jsou dlouze kopinaté, 
hned nad spodinou nejširší, odtud stále užší, poněkud žlabovité, na konci oby- 
čejně kápovitě stažené a stojí přímo, s lodyhou skoro souběžně; nejhořejší do- 
sahují květenství, někdy je i přerůstajíce. 
336 . Vstavač širo listy ; 
F květ, o ostruha. 
Bylinné listeny přerůstají květy alespoň v dolejší polovině klasu. Květy (/]), 
0 něco menší nežli u druhu předch., jsou bledě nachové, na neděleném nebo ne- 
zřetelně 31áločném pysku temněji skvrnité, zřídka celé bílé. Z 5 horních lístkův 
okvětních sklánějí se 3 v lebku a 2 vnější postranní odstávají do zadu; 
ostruha jest sehnutá, asi poloviční délky jako semeník. 
Roste na bařinatých, rašelinných lukách ve vých. a středním Polabí, v Ji- 
čínsko-Boleslavsku, v horách Jizerských, Krkonoších a jich předhořích, jakož i po- 
různu na Moravě. Kvete jako všechny předch. v máji a červnu. 
5. V. plamatý (O. maculata L. — obr. 338) zachovávaje se hlízami prst- 
natě dělenými, vyhání lodyhu až přes 1 1 2 m vysokou, uvnitř hutnou, po- 
rostlou 6— lOvíce méně oddálenými, namnoze hnědě skvrnatými listy. Dolní 
1 — 2 listy jsou podlouhle jazyko vité, na konci tupé, horní — mnohem menší 
