255 
- vejci tě a úzce kopinaté; nejhořejší list bývá obyčejně od květenství značně od- 
dálen. Trojžilné, bylinné listeny jsou nanejvýš zdéli květů, nikdy delší. Květy [Fj 
téže povahy jako u druhu předch., mají okvětí růžové, nachově tečkované a čár- 
kované, zřídka bílé a ostruhu tenkou, asi zdéli semeníku, dolů sehnutou. 
Roste na horních, vlhkých lesních lukách. Kvete o něco později nežli druhy 
předch., v červnu a červenci. 
6. V. bezový (O. sambucina L. — obr. 339) má hlízky podlouhlé, buď 
nedělené nebo teprve až na konci mělce rozeklané ve dva i několik krátkých 
337 . Vstavač p letni; 
F lístky okvětní, F t květ se strany. 
lalůčků, lodyhu 2 - 5 dm vysokou, po celé délce porostlou odstálými, neskvrnatými, 
podlouhlými, dolů súženými listy; dolejší listy jsou t u pé, hořejší kopinaté, ploché 
(nikoli kornoutovité). Květy (F) skládají dosti hustý, krátký klas, vyrůstajíce z paždí 
b yl i n n ých, vícežilných listenů asi tak dlouhých jak jsou samy nebo i delších. 
Okvětí jejich, zavánějící slabě bezem, jest buď žlutavě bílé anebo 
nachové a pak často na pysku více méně zřetelně žlutě skvrnité; vnější po- 
stranní lístky okvětní odstávají jako u druhu předch., pysk (c, c r ) jest velice mělce 
