267 
Opylení obstarávají večerní a noční motýlové, kteří, vyssávajíce z ostruhy 
letmo medovinu, přilepují si brylky na spodinu sosáku nebo na oči. Aby motýle 
spíše přilákaly, zavánějí květy — za dne skoro bez vůně -na večer silně karafiátem. 
Vemenník jest obecný na lesních lukách, v hájích a křovištích. Zvláště 
dobře se mu daří, roste-li na místech, kde trouchniví a hnije spadlé listí. 
2. V. zelenokvětý (P. chlorantha Custer, P. montana 1 Reichb. fil. - obr. 
356) poznává se od druhu předch., jemuž velice se podobá, nejsnáze dle toho, 
že ostruhy květní jsou ku konci kyjovitě ztloustlé, zelenavé (F) a že 
pouzdra prašníková, jsouce od sebe oddělena ši rok ou, trojhrannou páskou (a), 
stojí k sobě šikmo, asi pod úhlem 70°, 
tvoříce jakési jařmo, pod které motýl, vy- 
ssávající z ostruhy medovinu musí vložiti 
hlavu, při čemž se mu brylky přilepují 
na oči nebo na spodinu sosáku. Ostatně 
jest obyčejně statnější nežli v. bělo- 
květý, mívá širší listy a větší, zazelenale 
bílé, nevonné květy s pyskem na konci 
zeleným. Vedle květů normálních byly 
pozorovány květy, jimž chyběly ostruhy. 
Roste na podobných stanovištích a 
kvete v touž dobu jako předch., jest 
však vzácnější. V Cechách roste hlavně 
v Jičínsko-Boleslavsku, v poříčí Ploučnice, 
středním Polabí, Českém Středohoří, hor- 
natině doupovsko-tepelské a křivoklátsko- 
berounské, v příbramských Brdech, v Pl- 
zeňsku a v Krumlovsku; na Moravě roz- 
troušeně hlavně v části jižní, ve Slezsku 
v okolí Frývaldova v Jeseníku a v okolí 
Ustroně (záp. od Těšína) v Beskydách. 
Kvete v červnu a červenci. 
3. V. zelený (P. viridis Lind!., 
Satyrium 2 viride L., C o e 1 og 1 o s s u m 3 
viride Hartm. - obr. 357) má při kořeni 
nedělené nebo rozeklané hlízy, lodyhu 
1—3 dm vysokou, se 3-5 listy, z nichž 
nejdolejší jsou elliptičné nebo vejčité, 
nejhořejší kopinatý, mnohem menší. Žá- 
ze 1 e n a 1 é, často hnědě narudlé květy 
(F, AJ), skládající válcovitý, dosti volný 
klas, mají všecky lístky okvětní 
kromě pysku skloněny v kulovatou 
lebku. Široce čárkovitý pysk jest na konci 
uťat a rozeklán ve 3 zoubky (Aý; 
ostruha jeho jest velice krátká, vakovitá (FJ. Vzhledem k posledním 
dvěma vlastnostem oddělují někteří botanikové tento druh od ostatních, považujíce 
jej za samostatný rod — C o e 1 o g 1 o s s it m 3 . 
1 ) Lat. m o u t an us = horský. 
2 ) Tměném oarvgiov (dle poloboha Satyra) jmenovali staří několik vstavačovitých 
rostlin s kulovatými lilízkami. Srovn. pozn. J ) na str. 249. 
9 ) Slož. z řec. xoiXog = dutý -f- yXwooa = jazyk, zde pysk, který jest u tohoto 
druhu do zadu pouze vydutý, bezostružný. 
355. Vemenník bělokvělý ; 
F květ, F l přidá kvetu: i— 6 lístky okvětní. 
