270 
2. T. pavoukovitý (O. arachnites 1 Reichb. -- obr. 359) jest velice sličný 
druh s nemnohými, ale poměrně velikými květy. Má silnou, 2 — 4 dm vy- 
sokou lodyhu na spodu s několika široce kopinatými listy, z nichž vnější bý- 
vají ohrnuty nazpět, nahoře s úzce kopinatými listeny, z jejichž paždí vyrůstají květy 
(F). Tři vnější lístky okvětní jsou podlouhlé, bílé nebo bledě růžové, dva vnitřní 
(o) trojhranné, bledě zelené, ale často tak nepatrné, že se snadno přehlédnou. Ve- 
liký, as 1 2 mm dlouhý, okrouhle opakvejčitý, skoro 4hranný pysk fp) má na spodu 
2 hrbolky [h) a bývá často zpředu mělce vykrojen, ve výkrojku se žlutavým, na- 
horu ohnutým, namnoze trojzubým přívěskem (0); jest aksamitově temnonachově 
hnědý, na spodu se žlutavými čárkami a kroužky. 
Jsa ve střední Evropě vůbec vzácný, roste na trávnících a krajích lesních u 
Javorníku blíže Velké (záp. od Strážnice při samých uherských hranicích), kde jej 
objevil pro naši květenu prof. Ed. Formánek. 
Pozn. Ve Formánkově » Květeně Moravy a rak. Slezska* uvádí se též t. 
pavoukonosný (O. aranifera 2 Huds. — obr. 359 N) jakožto druh pro Moravu 
pochybný, an na místech, kde prý druhdy rostl (mezi Třebíčí a Budějovicemi a na 
kopcích Pavlovských) nebyl v novější době nalezen. Dle 
zprávy gymn. ředitele Jos. Zahradníka v Uli. Hra- 
dišti roste však také na jedné stráni u Velké (záp. 
od Strážnice), tedy v téže krajině jako předch., kdež 
jej r. 1898. sbíral jistý studující. Podobaje se velice 
druhu předch., s nímž bývá často zaměňován, poznává 
se nejlépe dle toho, že má hnědonachový, na okraji 
často žlutavý pysk (p) vpředu tupý (nevykrojený) a 
vždy bez přívěsku, vzadu po každé straně obyčejně 
s aksamitovým hrbolkem (h), uprostřed s 2 - 4 příčně 
spojenými, lysými, žlutavými nebo modravými čarami. 
Ostatní lístky okvětní jsou zelenavé, vnější 3 asi 
zdéli pysku, vnitřní dva (o) o něco kratší a užší. 
Rod 7. Tořícek 3 jednohlizný (Her- 
minium 4 monorchis 5 R. Br., Ophrys 6 monorchis 5 L., 
Ragwurz - obr. 360) liší se ode všech rodů předch. 
mimo jiné také tím, že v době květu má na spodu mezi 
vláknitými kořeny pouze jednu kulovatou hlízku (H), 
ze které rostlina čerpala potravu. Mezi tím co tato 
hlízka zaniká, vyvinuje se na konci tenkého pod- 
zemního výběžku hlízka nová. Lodyha 8 — 25 cm 
vysoká jest kromě dvou podlouhlých nebo podlouhle 
kopinatých listů spodních bezlistá; jen někdy mívá 
výše ještě 1 2 listy zakrnělé. Drobné, medově li- 
bovonné, zelenavě žluté kvítky (F, F t ), skládající 
řídký, namnoze chudý klas, mají vnitřní lístky okvětní 
delší nežli lístky vnější, od čehož vypadají jako troj- 
rohé. Pysk jest trojdílný, o postranních uštech odstá- 
lých, obrácen nahoru a s ostatními lístky okvětními 
360 . Toríček jednohlizný ; 
H hlíza stará s novou ; F květ se 
strany, F x zpředu, F 1 vnitřek květu ; 
f plod. 
J ) Od řec, aqáyyr] = pavouk, vzhledem ke tvarům květův. 
2 ) Složeno z lat. aranea = pavouk -j- ferre = nésti, vzhledem k podobě květů. 
3 ) Viz pozn. 9 na str. 269. 
4 ) Z řec. sQ/xíg, ig/uíviov = sloupek, nožka, vzhledem k jediné hlíze, na které spo- 
čívá jednoduchá lodyha. 
5 ) Slož. z řec. fxóvog = jeden -J- og%ig = varle, hlíza. 
c ) Viz pozn. 2 ) na str. 268. 
