280 
nechajíc po sobě jizvu * 1 ). Poněvadž se tento postup každého roku opakuje, stává 
se tím oddenek křivolakým a podle jizev, jež odumřelé lodyhy po sobě zanechaly, 
možno určití jeho stáří. 
Přímá, as 1 / 2 m vysoká lodyha, ukončená řídkým, dlouhým hroznem bez- 
ostružných, žlutavozelených květů, má na spodu několik pochvatých šupin a nad 
nimi dva široce vejčité, přisedlé, krátce objímavé, skoro vstřícné listy; 
ostatně jest bezlistá. Vnější lístky okvětní jsou k sobě trochu skloněny; čárko- 
vitý, dvojklanný pysk, mnohem delší nežli ostatní okvětí, visí svisle dolů 
(F). Prašník (a) přirůstá k volnému sloupku pouze spodinou a jest vzadu zakryt 
šupinovitým přívěskem sloupku (š). Pyl jest moučnatý, anyť tetrady jeho spojeny 
jsou tak slabounkými pružnými vlákénky, že se od sebe snadno oddělují. Semeník 
a tobolka (f } /j) z něho dozrávající mají tvar podloule vejčitý. 
Opylení obstarávají hlavně některé druhy lumků (Ichneumonidae) a broučci 
z čeledi drobných tesaříků — čárko van ců (Grammoptera); sedajíce na svislý 
pysk, lízají medovinu v podélné jeho rýze se vyměšující a přilepují si pyl na hlavu. 
Roste na vlhkých lukách a v listnatých lesích. Kvete v červnu a červenci. 
374. Smrko vnik plazivý ; 
F květ, Fy podélný řez květem ; a tyčinka nad 
bliznou n ; f plod. 
2. B. srdčitý (L. cordata R. 
Br., Ophrys cordata L. - obr. 373) 
shoduje se celkem s druhem předch , 
jest však mnohem útlejší, pouze 
1-2 dm vysoký. Na tenkém, plaz i - 
vém oddenku jsou jen sporé ko- 
řínky, zajímavé mikorhizou, lo- 
dyha jest více méně chabá, vstřícné 
listy t rojh ran ně srdčito vejčité, 
zelenavé kvítky v chudém hroznu 
drobounké. Svislý pysk jest do polou 
rozeklán a má na spodu po každé 
straně zoubek (F). 
Roste ve vlhkých stinných le- 
sích horských v Krumlovsku, horní 
Šumavě, hornatině doupovsko- te- 
pelské, horách Krušných, horách 
jizerských, Krkonoších, Kladském 
Sněžníku, moravsko - slezském Je- 
seníku a Beskydách. Kvete jako 
předch. v červnu a červenci. 
Rod 14. Sm rkov- 
itlí li plazivý (Goodyera 2 repens 
R. Br., Satyrium 3 repens L., Spalt- 
knabenkraut — obr. 374) vyhání 
z plazivého, článkovaného od- 
denku oblé, spodem poléhavé, 
ostatně přímé, 1-2 dm vysoké lo- 
dyhy, porostlé v dolní části vejčitými 
nebo elliptičnými, široce řapíkatými 
a síťnatě žilkovanými listy; 
jsouce hustě, skoro růžicovitě směst- 
nány, listy přezimují, odumírajíce 
1 ) Obrazec viz ve Slovu, termiuol. sv. I. pod heslem oddenek. 
2 ) Ku poctě angl. botanika J. Goodyera. 
í: ) Viz pozn. 2 ) 11a str. 267. 
