289 
dlouze řapíkatých, okrouhle srdčitých nebo ledvinkovitých, celokrajných listů, které 
plovou na vodní hladině. Na spodině řapíků jest větší počet blanovitých palistův 
a pod nimi svazek kořínků ve vodě všestranně rozložených. 
Se stanoviska fysio- 
logického zasluhují listy 
zmínky ze dvou příčin : 
bývají na rubu zbarveny 
fialově anthokyanem, tak že 
sluneční paprsky jimi pro- 
cházející stávají se teplej- 
šími, čímž životní výkony 
rostliny se podporují; na 
líci jsou listy hladké, vodou 
se nesmáčejíce, pročež prů- 
duchy — jen na svrchní 
straně se vyskytující — se 
neucpávají a rostlina může 
dobře transpirovati. Také to budiž uvedeno, že listy, proniknuty jsouce kyselinou 
tříselnou, protiví se vodním plžům, že jich nežerou. 
Dlouze stopkaté květy, vyčnívající nad vodu, jsou 2domé. Prašníkové vy- 
růstají z 21istého, blanovitého toulce po 2 — 3, rozvíjejíce se postupně květ po 
květě. Mají 31istý, zelený kalich, 3 bílé, na spodu často žlutavě skvrnité plátky 
korunní s nepatrnými, šupinkovitými medníky a 12 tyčinek ve čtyřech kruzích; 
(obr. 386 A); tyčinky nejvnitřnějšího kruhu jsou však zastoupeny pouhými nitkovi- 
tými výrostky bez prašníků (tfj) a tyčinky kruhu následujícího mívají namnoze 
386. Diagramy kvetu vodanky ; 
A kvetu prašníkového, B květu pestíkovébo. 
387. Rozmnožování se voďanky A 
přezimujícími pupeny p, p L ; r, r l mladé rostlinky vyrostlé z pupenů; r 2 starší rostlinka vyhánějící rozmnožovací 
šlahouny. 
prašníky vyvinuty jen z polovice. Tyčinky stojící za sebou jsou spolu na spodu 
trochu srostlé (a, a t ). Uprostřed květu sedí trojlaločný zákrsek po semeníku. Květy 
pestíkové (F, F 1 ) vyrůstají po jednom z blanitých toulců jednolistých ; mají kalich 
a korunu téže povahy jako kv. prašníkové, místo tyčinek však 6 dvojklaných, 
bradavičnatých čnělek ( F 2 , n) a před kor. plátky po šupinkaté, nadplodní žlázce 
(i). Někdy možno mezi čnělkami a kalichem pozorovati 6 nitkovitých zákrsků 
T 9 
