Řád V. Žabníkovité (Alismaceae) 
jsou byliny vytrvalé, rostoucí v močálech a po krajích vod. Mají pravidelné květy 
v latách, hroznech nebo okolících, s óčetným okvětím — jehož 3 vnější lístky, 
obyčejně zelené, zastupují kalich, ostatní 3 vnitřní korunu — s 6 nebo 9 až čet- 
nými tyčinkami a s 6 nebo četnými semeníky, z nichž dospívají buď nažky nebo 
měchýřky. 
Náležejí sem 3 rody: žab nik (Alisma) a ší patka (Sagittaria), s četnými 
semeníky, z nichž vyvinují se nažky, a š m e 1 (Butomus), s 6 semeníky, z nichž 
dospívají mnohosemenné měchýřky. Jsouce vnějškem značně od sebe rozdílné, 
dají se nejsnáze určití tímto klíčem: 
kovité 
květy v přesle- 
natých latách nebo 
hroznech 
listy vejci té, kopinaté až po- 
dlouhlé ; květy obojaké 
{ 1. Žabník 
listy většinou střelovité ; květy / 9 
jednodomé \ ' 
Šípatka 
květy v okolíku; list} 7 čárkovité, na průřezu trojhranné ^ 3. Šmel 
Rod 1. ZCetXyrxíl*: 1 (Alisma, 2 Froschlóffel) má obojaké květy s četnými 
semeníky a 6 tyčinkami. Roste u nás ve dvou druzích : 
1. Žabník jitrocelový (Alisma plantago * 2 3 L. - obr. 391), místy též vodním 
jitrocelem zvaný, zachovává se krátkým, hlízovitým, často téměř bochníčkovitým, 
v bahně vězícím oddenkem, z něhož vyrůstají na jaře dlouze řapíkaté, vejčité, na 
spodu více méně srdčité, celokrajné listy a přímý, 2 — 8 dm vysoký stvol, rozvětvující 
se nad prostředkem v bohatou, jehlancovitou latu, jejíž přímo odstálé větve jsou 
sestaveny většinou do přeslenů a podepřeny malými listeny. Drobné, ale úhledné 
kvítky (Fj mají ólisté okvětí, jehož 3 vnější, zelené lístky zastupují kalich, 3 vnitřní, 
bílé nebo bledě růžové, korunu. Tyčinek jest šest, s extrorsními prašníky; po- 
něvadž stojí v jediném kruhu (obr. 392), dlužno míti za to, že vznikly rozdvojením 
(dedoublováním) z původních tří tyčinek zákališních, jak tomu také jejich rozpo- 
stavení nasvědčuje. Střed květu zaujímají četné semeníky s nitkovitými postranními 
čnělkami (obr. 392 F), sestavené na terčovitem lůžku do kruhu (f). Z každého 
dospívá smáčknutá nažka a všecky nažky téhož květu skládají posléze nepravidelně 
trojhranný, uprostřed nálevkovitě prohloubený strboulek. 
*) „Jméno žabník potahuje se na obyt, buď že mezi žabami roste, nebo že žáby 
mezi těmi rostlinami přebývají 11 (Presl: Rostlinář). Srovn. též pol. žabieniec, chorv. 
žaboěuu. Rus. vk a 6 iihii kt> znamená náš pryskyřník (Ranunculus). 
2 ) Z řec. (íhofiog = slaný, vzhledem k tomu, že v Řecku roste v zátokách mořských. 
3 ) Listy podobají se listům jitrocele (Plantago, str. 262. ve sv. III). 
