317 
\ . 
odumře a docela se scvrkne. V paždí nejspodnějšího listu (/) nové hlízy založí se 
nový pupen (o), z něhož vyroste budoucí rostlinka kvetoucí příštího podzimu. Tak se 
to opakuje i v létech následujících, při čemž hlízy starších ročníků čím dále stávají 
se nezřetelnější až úplně zhnijí. 
Veliké, fialové nachové nebo bílé květy (obr. 423 A), vyrůstající — jak svrchu 
pověděno — přímo z hlízy již na podzim (v září a říjnu), mají ócípé, nálevkovité 
okvětí,* prodlužující se na spodu v neobyčejně dlouhou trubku, 6 tyčinek a 3 svrchní 
semeníky (plodolisty) asi do 
polovice výšky spolu srost- 
lé. Tyčinky stojí proti cípům 
okvětním (obr. 425), jsouce 
dlouhými nitkami vetknuty 
do okvětní trubky(obr. 426); 
prašníky jejich jsou po- 
dlouhle ledvinkovité a otví- 
rajíce se na vrcholku spo- 
lečnou skulinkou, podo- 
bají se po vypylení malin- 
kým talířkům. Nitkovité 
čnělky jsou tak dlouhé, že 
dosahují svými bliznami 
až k prašníkům, často je 
i přerůstajíce. 
Opylení obstarávají 
hlavně čmeláci a včely na- 
vštěvující květy za tou pří- 
činou, aby si pochutnaly 
na medové šťávě, která se 
vyměšuje na vnější straně 
spodin tyč. nitek (obr. 
426 m) a hromadí se v 
mělké, 3 — 6 mm dlouhé, 
chloupky zarostlé rýze na 
spodině okvětních cípů. 
Později však opylují se bliz- 
ny též autogamicky podob- 
ným způsobem jako ve kvě- 
iech hořepníku (vizvesv. 
III. na str. 275). Rozkvéta- 
jíce totiž za jasných dnů 
asi o 9. hodině ranní, květy 
na večer se vždy zavírají (obr. 426 B) f aby pyl netrpěl noční rosou. Při tom 
pyl (/>), jenž se byl ze zralých prašníků vysypal na okvětní cípy — které zatím 
povyrostly a pyl do stejné výše s bliznami vyzvedly — otírá se o blizny a ne- 
byly-li dosud opyleny, zúrodňuje je. 
423. Oaín jesenní; 
A rostlina kvetoucí, p blanité pochvy; B rostlina s tobolkou : 
/ zralá tobolka, táž na přič přeříznutá; 2 podélný řez semenem. 
Poněvadž v podzimní době, kdy ocún kvete, hmyzu už málo létá, květy 
dlouho nevadnou, aby doba návštěvy se prodloužila. — Dle pozorování Kerne- 
rových vyskytují se květy troje: s velmi dlouhými čnělkami, s prostředně dlou- 
hými čnělkami a s krátkými čnělkami. 
Po zúrodnění blizen a svadnutí květu nevyvinou se jako u jiných rostlin ze 
semeníků zrovna plody, ale celá rostlina odpočine si až do příštího jara. Na jaře 
*) Okvětí zdánlivě pravidelné má jeden lístek větší a širší lístkův ostatních, z nichž 
onen, který jest postaven proti největšímu lístku, jest nejmenší. 
