326 
dávají. A poněvadž blizny, jsouce autatrygické, pylem vlastního květu ani zúrodněny 
býti nemohou, nevyvinuje tento druh Ulijí v našich krajinách zpravidla nikdy plodů, 
zachovávaje se výhradně úžlabními cibulkatými pupeny. 
Zajímavý tento zjev vysvětlují biologové takto : Vzhledem k nádherným květům 
a hojné medovině nelze jinak nežli míli za to, že původně měla rostlina zajisté četné 
návštěvníky z říše hmyzu, kteří pyl ze květu do květu přenášeli, tak že si délkou 
doby zvykla na opylení pylem cizím tou měrou, že posléze pyl vlastního květu zů- 
stával na blizně bez účinku. Rostlina stala se autatrygickou. Později však, at již následkem 
změn způsobených geologický- 
mi epochami nebo následkem 
jiných poměm cizích krajin, 
do nichž rostlina se rozšířila, 
nenalézaly květy vhodného 
hmyzu, který by opylení obsta- 
rával, a rostlina byla tudíž nu- 
cena — nemohouc vytvořiti 
semen — zachovávati se způ- 
sobem vegetativním, počala v 
paždích listů vyvinovati cibul- 
ka té pupeny. 
433. Lilije bílá. 
434. Lilije zlatá. 
Však ani tenkráte nevydá u nás květ plodu, když do něho nějaký motýl za- 
bloudil a pyl z jiné rostliny na bliznu jeho přenesl. I ten zjev, v rostlinstvu velice 
vzácný, možno vysvětliti. Pocházejíc zajisté rostliny v té které krajině u nás se vy- 
skytující z původní jedné rostliny vegetativním způsobem se rozmnoživší, tak že jsou 
spolu vázány blízkým příbuzenstvím. A toto blízké příbuzenství jest asi právě pří- 
činou, že autatrygie, byC byla v pozdějších generacích seslabována, nemůže přece 
býti zcela vyhlazena. 
