332 
Rod 4 • Kandík 1 neboli psí zub (Erythronium 2 dens canis 3 L., Hunds- 
zahn — obr. 441 ) zachovává se protáhlou' bělavou cibulí, vyháněje z ní dva po- 
dlouhle elliptičné nebo kopinaté, tmavonachově 
skvrnaté listy a mezi nimi jednoduchý, pouze 
1 — 2 dm vysoký, obyčejně červeně zbarvený stvol 
s konečným růžovým nebo fialově nachovým, 
nícím, zvonkovitým květem. Okvětní lístky jsou 
konci více méně ohrnuty nazpět jako u li lije 
zlatohlavé a 3 vnitřní z nich (c), zastupující ko- 
runu, mají na spodu po každé straně vyniklý 
mozoulek (7/z). Tyčinky mají tmavé prašníky 
a svrchní semeník dlouhou čnélku zakončenu 
trojklanou bliznou (K). Plod jest trojpouzdrá 
tobolka (/) jako u jiných lilijovitých, obsahující 
v každém pouzdře po 1—6 semenech. 
O zúrodňování blizen pylem cizím pečují 
včely, které vyssávají medovinu vyměšovanou na 
spodině tří vnějších lístků okvětních. 
Rosta hojněji na chlumech jižnější Evropy, 
vyskytuje se u nás s jistotou pouze na úklonu 
břehu Sázavského pod horou Medníkem u Hradištka 
nedaleko ústí řeky Sázavy do Vltavy, kde jej 
poprvé sbíral r. 1828 P. Emerich Petřík, 
provisor kláštera Strahovského. Jiná stanoviska, 
na př. mezi Bečovem a Gabhornem u Lokte a 
v lese u Třeboně jsou pochybná. Také se často 
pěstuje pro okrasu. Kvete již v březnu a dubnu. 
44 1 . Kandík / 
F vnitřek kvetu ; c okvětní lístek s mozoulkem 
m a tyčinkou ; f zralá tobolka. 
Rod 5 . Křivatec 4 (Gagea, 5 
Goldstern) má óčetné, hvězdovitě odstálé, žluté, 
vně zelenavé, dlouho vytrvalé okvětí, tyčinky 
s prašníky přímými, ěnělku na konci jedno- 
duchou a plod chudosemennou tobolku. Roste 
u nás v 6 druzích : 
0 
l 
mi 
c 
> 
>U 
* 
ze staré cibule vyvinuje se 
ročně pouze jedna mladá 
cibulka 
list přízemní široce čárkovitý, 
11a konci kápovitý 
P loch >' | žlutý 1. 
týž úzce čárkovitý, žlabovitý; 
jihomoravská 
rostlina / 
\ 
nízký 6. 
I mladé cibulky ze slupky loňské cibule f 0 
vyrostlé a obnažené ) 
1WV.UV ^ ó uiiauv. 
bulkv I mladé cibule ve slupkách loňské cibule obalené. — 
I viz str. n ásl. 
b Přijato z rus. K a H 3 bl K T> ; srovn. s řec. oxárdvl;, oxávdvxog = třebule (str. 665 
sv. II.). 
2 ) Z řec. igvdgóg = červený, vzhledem k zbarvení celé rostliny. 
3 ) Lat. dens canis = zub psí, poněvadž cibule bývá rozeklána ve 3 — 4 zub}-. 
4 ) »Jinak slově křižatec« (Jungm.l. Buď zkomolením z tohoto pojmenování nebo 
vzhledem k tomu, co o něm vykládá M a tthi o li ve svém Herbáři 11a str. 470 : »Spůsob 
toho proutku jest ten, že leží na zemi přes celou noc, při východu pak slunce zdvihá se 
od země, až o poledni vpřímo nahoru stojí. Po poledni začíná se pomalu zase pokládati 
(křiviti)« . . V ostatních řečech slov. nazývá se různě, na př. pol. zloc, rus. rycaTHHKt, 
chorv. b a 1 u š k a atd. 
5 ) Ku poctě angl. mnicha a botanika Tom. Gage-a, cestovatele po Americe. 
