354 
12. Č Hadí 1 2 neboli devatero odění- (A. victorialis 3 L., Allermannsharnisch 
— obr. 472) shoduje se v prodloužené cibuli, v plochých, širokých listech, b ez ci- 
bulka tém, hojnokvětém okolíku a v nerozšířených nitkách tyčinek s druhem 
předch., má však kyjovitou cibuli, spočívající na terčovitém oddenku, pokrytu tma- 
vohnědými šupinami po kraji třásni tý mi a lodyhu oblou, 3 — 5 dm vysokou, 
objatou v dolní polovině pochvami dvou až čtyř krátce řapíkatých, elliptič- 
ných až podlouhle kopinatých listů. Okolík jest kulovatý, okvětí nálevko- 
vitě otevřené, zelenavě bílé, o něco kratší nežli čnělka a tyčinky^). V každém 
pouzdře semeníka jest pouze po jednom vajíčku, kdežto u ostatních druhů bývají 
zpravidla dvě vajíčka. 
Roste na travnatých, kamenitých stráních v Krkonoších, Jeseníku a Beskydách. 
Kvete v červenci a srpnu. Druhdy užívalo se ho v lékařství a čarodějství. 
13. V okolí Prahy (ve Hvězdě a na Štvanici) 
byl několikráte pozorován sibiřský druh — č. po- 
divný (A. paradoxům Don., A. Opizii 1 Wolfner), byv 
na ta místa (patrně zúmyslně) zavlečen nejspíše z bo- 
tanické zahrady. Má vejčitou, vně hladkou, neroztře- 
penou cibuli, ze které vyhání jediný, dlouze kopi- 
natý, k pošvě dolů sázený list a přímý, 1—3 dm 
vysoký stvol, nesoucí na vrcholku skupinu kulatých 
cibulek a kromě nich pouze 1—2 dlouze stopkaté, 
zvonkovité, bílé květy, z nichž však jen jeden je 
plodný, druhý mívá v okvětí místo tyčinek a semeníku 
jednu nebo dvě drobounké cibulky. Pod květenstvím jsou 
3 blanité listeny (toulec). Kvete v dubnu a máji. V no- 
vější době (r. 1899) nalezl jej asi ve 20 exemplářích 
ředitel rakovnické reálky Fr. Wurm ve Vůznici u No- 
vých Hutí (mezi Berounem a Křivoklátem). 
14. Pažitka -neboli luček, 3 šnitlík 4 (A. schoeno- 
prasum 5 L., Snittlauch — obr. 473) vyhání z kyjovi- 
tých, v chomáči nahloučených cibulek duté, t r u b- 
kovito-šidlovité listy a oblé, nenadmuté, 1 — 4 dm 
vysoké lodyhy, buď bezlisté nebo častěji s 1—2 
listy zcela na spodu. Bledě růžové až nachové 
květy, spočívající na krátkých stopkách a tudíž na- 
hloučené v bohatém, bezcibulkatém okolíku, pod nímž 
jsou dva vejčité, blanovité listeny asi zdéli květenství, 
mají namnoze hvězdovitě rozložené okvětí o kopinatých, 
zašpičatělých lístcích a krátké, jen asi do polovice 
okvětí sahající tyčinky, jejichž nitky jsou vesměs ne- 
rozšířeny a bez zoubků ( F ). Kvete v červnu a 
červenci. 
Husté trsy pažitky vznikají tím způsobem, že 
473. Pažitka; první šupiny nové cibulky, založené ve staré cibuli 
F část květu ' jako u cibule kuchyňské v paždí vnitřní šupiny a 
kvetoucího stvolu, ještě téhož léta vzrostou postupně v zelené listy. V paždí těchto 
listů objeví se opět nové cibulky, jejichž šupiny znenáhla v zelené listy vyrůstají, 
a tak následuje pokolení za pokolením. 
4 ) Viz pozn. 4 ) na str. 85. ve sv. II. 
2 ) Listy se pro kuchyňské potřeby ořezávají neboli p o ž í n aj í. 
3 ) Viz pozn. 4 ) na str. 358. 
4 ) Dle něm. S chn it tl au ch. 
5 ) Složeno z řec. o%oTvos = sítina -j- jigáoov = zelenina, vzhledem ke tvaru listuv. 
