358 
prodlouženým toulcem, který později ovšem opadává. Kopinaté lístky okvětní 
(F) jsou na hřbetním kýlu hladké, nitky tyčinek ploché a rozeklány ve 3 ušty, 
z nichž prostřední nese prašník; u třech tyčinek vnitřního kruhu jsou ušty pro- 
taženy v dlouhá, kroucená vlákna (i^ L ). 
Pravlast česneku dlužno hledají v Džungarii a Kirkizských stepech, odkudž 
dostal se nejspíše prostřednictvím Židů a Egypťanů, u nichž pěstování česneku 
vedle cibule bylo velice rozšířeno, záhy do jižní Evropy. Starověcí Řekové a Ří- 
mané věnovali mu ve svých kuchyňských zahradách zrovna takovou péči jako ci- 
buli. Zvláště chudší třída 
ho mnoho pojedla. Římané 
dávali jej svým vojákům, 
domnívajíce se, že vzbuzuje 
statečnost. Odtud vzalo též 
původ latinské rčení :» allia 
ne comedas — nejez 
česneku, nepouštěj se do 
boje". Poněvadž žene na 
moč, podporuje trávení a 
odkašlávání, bylo ho druhdy 
užíváno též v lékařství. 
Dnešní doby užívá se na- 
nejvýš čerstvé štávy česne- 
kové k vypuzení cizopas- 
ných červů. 
Do našich zahrad 
zelinářských dostal se čes- 
nek kuchyňský teprve asi 
před 350 léty z jižní Ev- 
ropy. Někdy také na .po- 
lích zplaňuje. Kvete v čer- 
venci a srpnu. 
Pozn. Zvláštní pdrůda 
č. kuchyňského jest č. 
tlustocibulný neboli h a- 
d í, franc. ro c am b ol e (A. 
ophioscorodon 1 2 Don., Schlan- 
genlauch, Perlzwiebel), jehož 
cibulky jsou tlustší, kratší 
a tupější, jemnější chuti, a 
listy namnoze zcela ploché, nežlabovité. Hadím jej zovou odtud, že před roz- 
vitím bývají lodyhy nahoře hadovitě zatočeny, což však i u obyčejného česneku 
kuchyňského lze často pozorovati. 
19. Por' zahradní neboli luček 4 (A. porrum 3 L., Porree — obr 479) 
') Slož. z řec. ocpiq = had -|- oxógodov — česnek, nejspíše vzhledem k lodyze, která 
pod květenstvím před rozvitím květů hadovitě se svinuje. 
2 ) Souvisí jako rus. nopen, pol. pór, chorv. por-luk s> lat. porrum. Viz pozn. 
následující. 
3 ) Buď přesmyknutím z řec. jigáoov — jzágoov — jiúqqov nebo od kelt. p ori — 
jisti, vzhledem k jeho upotřebení v kuchyních. 
4 ) Zdrobnělina od stslov. lukt = cibule, jež i v jiných řečech slovan. se vysky- 
tuje, na př. pol. tuk, rus. JiyKt, atd. Nordičtí národové rozuměli původně slovem lok 
traviny (srovn. čes. luka), později rozličné zeleniny. 
