361 
ohrnuté jsou barvy bělozelenavé). Nejhořejší, jalové květy mají trubkovité okvětí 
fialové, asi tak dlouhé jako stopky. Oproti druhu předch. bývá rostlina slabší 
a nižší. 
Roste na keřnatých a travnatých stráních i na polích porůznu v širším okolí 
pražském, západním Polabí, Teplicko-Žatecku a v jižní Moravě. Kvete v týž čas 
jako předch. 
3. M. hroznatý (M. racemosum Med. — obr. 482) má bílou, vejcitou ci- 
buli. namnoze četné, úzce čárkovité. 15-25 cm dlouhé, žlabovité. chabé, oblou- 
kovitě ohnuté, v čas květu na konci ob 
stvol kratší listův, zakončený hustě směst- 
naným, vejčito- podlouhlým hroznem 30 až 
40 krátce stopkatých, modrých, von- 
ných květů. Okvětí všech květů (. F, F^ jest 
vejčité, ve spodnější části hroznu však tma- 
481. Modřenec tenkokvětý ; 
F podélný řez k vetem, f podélný řez tobolkou, 
z semeno. 
čejně již uschlé listy a přímý 
482. Modřenec hroznatý ; 
F květ, F x týž podél přeříznut. 
vomodré, s bílými okrajními zoubky, v hořejší části fialově modré. Květy 
prvého okvětí jsou obojaké, plodné a převislé, tak že pyl ani medovina deštěm 
netrpí, květy druhého okvětí, mnohem menší, jsou jalové a stojí na kratičkých 
stopkách přímo — nemáť v nich co zmoknouti. 
Kromě semeny zachovává a rozmnožuje se rostlina drobnými cibulkami, 
které vzniknuvše v paždích šupin cibule mateřské, na tenkých výběžcích záhy se posunují 
