362 
stranou, tak že okolo původní rostliny vznikne celý trs (vyobr. viz ve sv. I. 
v Slovn. term. pod heslem cibule). 
Roste planě na keřnatých pahorcích, na polích a po krajích vinic roztroušeně 
po střední a jižní Moravě. V ostatní Moravě jakož i v Čechách vyskytuje se na- 
mnoze pouze zplanělý na zahradních trávnících ; pěstujeť se často pro pěkný ranný 
květ jako okrasná květina. 
4. M. šírolistý (M. botryoides 1 DC.) podobá se směstnaným, podlouhlo- 
vej čitým hroznem modrých květů druhu předch. Má však stvol pouze 8 -15 cm vy- 
soký a listy obyčejně jen 2 — 3, k o p isf o vito-čárk ov ité, k dolejšku súžené, 
přímo odstale, většinou kratší stvolu, v době květu ještě čerstvé. Hrozen 
skládá se pouze z 15 — 20 květů, jejichž okvětí jest vejčito- kulaté, sytě modré, 
na okraji ovšem s bílými zoubky. 
Náležeje spíše květeně středomořské a francouzské, vyskytuje se u nás velice 
roztroušeně a snad jen zplaněle. Tak pozorován byl na polích mezi Brannou a Ji- 
lemnicí, u Trutnova, u Bohusudova blíže Chabařovic (száp. od Ústí n. L.) v horách 
Krušných, v okolí Krumlova, u Znojma i j. Pěstuje se s ostatními druhy často jako 
květina okrasna v zahradách, z nichž zvláště na zahradních trávnících zplaňuje. 
Kvete jako předch. v dubnu a máji. 
483 . Puškinie ladoňkovitá 
F podélný řez okvětím. 
Rod ÍO. IPuištliiinio 2 3 * ladoňkovitá (Puškinia 
scilloides Adams, Adamsia 2 scilloides Willd., Scilla sibirica 
Autt. bohem., die Puschkinie - — obr. 483) připomíná vněj- 
škem nějakou ladoňku, nejvíce ladoňku dvoulistou. Z kulovaté 
cibule vyrůstají 2—3 čárkovito-kopinaté, více méně vy- 
hloubené, na konci ká povité listy a mezi nimi jednoduchý, 
1 — 3 dm vysoký stvol, zakončený 1 — ókvětým, krátkým 
hroznem namodralých kvítků. Vyrůstajíce v dubnu z paždí 
nepatrných, šupinkatých listenův a spočívajíce na přímých 
stopkách, květy mají hluboce ódílné, zvonkovité okvětí 
(F) a v ústí jeho ólaločnou korunku, která, vznikši srůstem 
lupínkatě rozšířených nitek tyčinkových, chová uvnitř 6 
prašní ků. Tupě trojboký, 3pouzdrý semeník, vybíhající 
v krátkou čnělku s hlavatou bliznou, chová v každém 
pouzdře 5 — 6 vajíček. Plod jest tobolka, obsahující drobná, 
kulovatá semena s černým, korovitým osemením. 
Náležejíc horské květeně Kavkazu a Armenie, vyskytuje 
se u nás jako zvláštnost u sv. Prokopa blíže Prahy (v háji 
na stráni k severu obrácené), kde ji před léty sbíral prof. 
Emanuel Půrky ně, považovav ji s jinými botaniky 
mylně za ladoňku sibiřskou. Teprve prof. Čelakovský, 
spatřiv r. 1886. exemplář její z herbáře Purkyňova, správně 
ji určil. V nejnovější době sbíral ji na uvedeném místě též 
mus. assistent K. Tocl. 
Rod li. Bělozářka (Anthericum 8 , Graslilie) 
liší se s násl. rody ode všech předch. rodů tím, že se za- 
. chovává od deakem (nikoli cibulí); květy spočívající na člán- 
kovaných stopkách mají prostolupenné, hvězdovitě rozložené, 
A ) Slož. z řec. fiórgvs = hrozen + sídr/g = podobný, vzhledem ku květenství. 
2 ) Pojmenována tak Adamsem ku poctě ruského básníka Puškina. 
3 ) Jménem ávftégixog (od === ávůégd stéblo) zvali staří Řekové několik rostlin se ští- 
hlými lodyhami. 
