363 
bílé okvětí, tyčinky vetknuté na lůžku a čnělky nitkovité ; pouzdra tobolek obsahují 
4 — 6 černých semen. Vyskytuje se u nás ve 2 druzích. 
1. Bělozářka větvitá (Anthericum ramosum L. - obr. 484) vyhání z vy- 
trvalého, svazečnatého oddenku růžici přízemních, čárkoví tých listův a ze 
středu jejího bez li stý, až přes 1 / 2 m vysoký stvol, který se rozvětvuje nahoře 
v bohatou latu, složenou z odstálých, hroznitých větví. Zřídka (u slabších rostlin) 
bývá stvol ukončen hroznem jednoduchým. Květy (F) vyrůstají v červnu a čer- 
venci z úžlabí čárkovitých, zcela krátkých listenů na dosti dlouhých stopkách 
tím zajímavých, že jsou v dolejší polovině článkovány. Mají úhledné, bílé^ • 
484. Bělozářka větvitá; 
F květ, f plody, zralá tobolka. 
485. Bělozářka lilij ovitá 
f zralá tobolka. 
hvězdo v i tě rozložené, ólisté okvětí, které uvadnuvši setrvává ještě nějakou 
dobu na plodu, a 6 tyčinek, které jsou spodinami lysých nitek vetknuty pod 
svrchní semeník* nesoucí na vrcholku přímou, rovnou čnělku. Plod jest trojhranně 
kulovatá, 3pouzdrá tobolka (f f x ). 
Roste v některých krajinách na skalnatých a keřnatých stráních. 
Opylení obstarává hmyz, který, hledaje v postranních brázdách semeníku 
medovinu, dříve se dotýká blizny nežli prašníků, anať blizna prašníky přerůstá. 
Později opylují se však květy též autogamicky. 
