364 — 
Roste na skalnatých, keřnatých stráních a v lesích, zejména v širším okolí 
pražském, v nížinách Labe, Jizery, Ploučnice, v Teplicko-Žatecku, příbramských 
Brdech, v poříčí střední Otavy a v Krumlovsku jakož i na Moravě, zejména 
v části jižní a střední, i ve Slezsku. 
486. Kostilomka obecná ; 
2. B. lilijovitá (A. liliago 1 L. — obr. 485) 
liší se od předch. druhu hlavně tím, že má stvol 
zakončen hroznem jednoduchým — jen 
zřídka bývají na spodu jeho 1—3 hroznité vě- 
tévky — , že listeny sahají asi do polovice 
květních stopek, že květy, o něco větší, mají 
čnělku poněkud prohnutou a že tobolky 
plodní jsou trojhranně vejci té. 
Roste na podobných stanovištích jako druh 
předch., ale jest vzácnější, anat na Moravě a ve 
Slezsku vůbec se nevyskytuje, v Cechách pak 
známa jest hlavně jen z širšího okolí pražského, 
záp. Polabí, hor Krušných a Jičínsko-Bole- 
slavska. Kvete v červnu a červenci. 
Hodí se s druhem předch. za okrasnou 
květinu do zahrad. 
Rod 12. Kostilomka 2 obec- 
ná (Narthecium 3 ossifragum 4 Huds., Anthericum 
ossifragum L., Beinbrech — obr. 486) vyhání 
z plazivého, rozvětveného oddenku úzké, čárko- 
ví t o-m e č o v i t é, tuhé listy a přímou, 2 — 3 dm 
vysokou lodyhu dvouřadé porostlou menšími listy 
a ukončenou hroznem úhledných květů, jejichž 
dlouhé stopky oproti stopkám bělozářky nejsou 
článkovány. Květy mají 6 vytrvalých, volných 
okvětních lístků barvy vně zelené, uvnitř 
žluté, které stojí přímo (nejsouce hvězdovitě 
rozloženy), 6 tyčinek s vlnato-chlupatými 
nitkami (R) a cihlově červenými prašníky a 
svrchní semeník, vybíhající v sloupečko vitou čněl- 
ku, zakončenou malou bliznou. Plod je 3pouzdrá, 
pouzdrosečně pukající tobolka (/"), která obsahuje 
drobounká semena (z) k oběma koncům dlouze 
ztenčená. 
F vnitřek kvetu ; f podélný řez to- 
bolkou, z semeno. v v , , 
Vyskytujíc se roztroušené po zapadni a 
severní Evropě, rostla dříve též na bařinatých lou- 
kách v okolí Slatióan u Chrudimě ; v novější době však tam nebyla již nalezena. 
Kvete v červenci. 
Někteří autorové (na př. Karsten) řadí kostilomku k násled. řádu — rostli- 
nám sítin ovitým (Juncaceae). 
1 ) Slož. z lilium = lilije -|- koncovka -ago, která znamená podobnost (viz pozn. 2 ) 
na str. 223 ve sv. III.). 
2 ) Srovn. pol. zlomignat, chorv. kostolom. »Ve Švédech a Dánech dobytek 
nažrav se jí prý chromne a kosti jeho velmi křehnou« (Presl). 
3 ) Z řec. vaQdrjxiov , jímž rozuměli staří Řekové jakousi rostlinu okoličnatou. 
4 ) Slož. z lat. ossis = kost -f- frango = lámu; srovn. s pozn. 2 ). 
