367 
obou listů, vyvinuje se z postranního pupenu, sedícího v paždí nejvyšší blanité 
pochvy (^), kdežto konečný pupen oddenku (p), vězící na spodině obou plochých 
listů (/ x / 2 ), přezimuje. Z jara vyvine pupen opět několik blanitých pochev, 2 listy, 
v paždí nejvyšší pochvy stvol a založí přezimovací pupen a tak se to opakuje. 
Patrno, že oddenek jest vzrůstu monopodialního. Libovonné, bílé kvítky, vy- 
růstající na stopečkách z paždí úzkých blanitých listenů, skládají jednostranný 
hrozen. Jsouce převislé, nedovolují, aby se do nich dostala voda, která pylovému 
prášku i medovině by byla na ujmu. Blanité listeny zahalovaly s počátku útlá pou- 
pátka květná, chráníce je před chladem i vlhkem zrovna tak, jako chránily blanité 
pochvy oba listy, dokud byly mladičké. 
Složení květů (obr. 489 F) jest takové : kulovato-zvonkovité, ózubé okvětí, 
6 tyčinek ke spodině okvětí přirostlých a svrchní, 3pouzdrý semeník s jedno- 
duchou čnělkou. Kulaté bobule {/, f^) t chovající v každém ze tří pouzder po jednom 
semenu, dozrávajíce zčervenají. 
Opylení děje se s počátku hmyzem, který vyssává ze šťavnatého pletiva pod 
semeníkem sladkou šťávu, později však zúrodňují se blizny též autogamicky, an 
pyl ze zralých prašníků se na ně vysypává. 
Roste v listnatých lesích, hájích a křovinách a pěstuje se též pro milé kvítky 
v zahradách i květináčích. Kvete v máji a červnu. 
Dříve užívalo se oddenku, květův i bobulí v lékařství. Usušené a na prášek 
rozemleté kvítky nutí ke kýchání. 
Rod 15 . Kokořík 1 (Polygonatum 2 , Salomonssiegel) shoduje se v bo- 
bulovitých plodech s konvalinkou, květy jeho však, vyrůstající z paždí listů, mají 
okvětí válcovito-trubkovité a nitky tyčinek jsou až asi do polovice přirostlé k okvětí. 
V naší květeně jest zastoupen 4 rody: 
listy stří- 
davé 
byliny celé 
lysé 
lodyha hranatá; stopky í 
květní 1 — 2květé; nitky < 
tyčinek lysé 
lod. oblá ; stopky květní 3 ( 
— 5květé; tyč. nitky pýřité \ 
lékařský 1. 
mnohokvětý 2. 
Kok ořílc 
bylina na hranaté lodyze, stopkách květních ý šírolistý 3 
a na žebrech rubu listů pýřitá \ * 
listy v přeslenech { přeslenatý 4. 
1. Kokořík lékařský (Polygonatum officinale All., Convallaria 3 polygonatum 
L. — obr. 491) má podzemní, hrbolatě napuchlý, bělavý oddenek oproti kon- 
valince vzrůstu sympodialního. Květonosná lodyha, 3-6 dm vysoká, poněkud 
obloukovitě prohnutá, hranatá, nahoře smáčknutá, porostlá střídavými, skoro při- 
sedlými, vejčitými, dvouřadé sestavenými listy, nevyrůstá totiž z paždí listu, po 
straně pupenu, nýbrž přímo z vrcholku pupenu samého, tak že se jí vzrůst le- 
tošního článku oddenkového ukončuje (obr. 492 /). Za to vyvíjí se v paždí ně- 
které šupiny tohoto článku pupen postranní (/>), který po odkvetení zmohutní 
v nový článek oddenkový a příštího roku vyroste v novou květonosnou lodyhu. 
Poněvadž však nový článek oddenkový roste ve směru starého článku, zdá se býti 
*) Srovn. s pol. kokoryczka. Podobná jména vyskytují se i v jiných řečech 
slovan., ovšem s různými významy, na př. rus k o k o p h nvB (= zemědým), chorv. k o- 
kornjak (= heřmánek), pol. kokornak (= podražec) atd. 
2 ) Slož. z řec. tioXví = mnohý -|- yóvv = uzel, kolénko, vzhledem v oddenku. 
s ) Viz pozn *) na str.. 366. 
