372 
Z cizozemských druhů chřestu zasluhuje zmínky ch. pernatý (A. plu- 
mosus Bak.), poněvadž se pěstuje často v sklenicích pro jemnou, nitkolistou vnať, 
jíž používá se do kytic. Jest domovem v jižní Africe. 
Rod 17 . Oíjsel*: 1 objímavý neboli babí jahoda (Streptopus 2 ample- 
xifolius 3 L., Knotenfuss — obr. 498) vyhání z konce rovnovážného, hlízo vitě ztlou- 
stlého oddenku přímé, jednoduché nebo 1 — 2krát 
vidličnatě rozvětvené, až 1 m vysoké, lysé lo- 
dyhy, porostlé střídavými, o b j í m a v ý m i, 
srdčito-vejčitými, celokrajnými listy. Obojaké 
květy spočívají na stopkách uprostřed kolénkatě 
prohnutých, ale nečlánkovaných, které vyrůstají 
zdánlivě naproti listům a stáčejí se kolem lo- 
dyhy pod list; ve skutečnosti však vznikají 
stopky květné vždy v paždí listu níže položeného 
a jsou posunuty po lodyze, srůstajíce s ní až 
k listu následujícímu. Složení kvetu (F) jest 
takové: okvětí zvonkovité, hluboce ódílné, vně 
žlutavé, uvnitř bílé, při spodině často poněkud 
načervenalé, tyčinek 6, semeník svrchní s nitko- 
vitou čnělkou. Plod jest vejčitá, uprostřed trochu 
zaškrcená, červená bobule (/) o třech více- 
semenných pouzdrech. 
Roste ve vlhkých horních lesích a na 
keřnatých stráních v Krkonoších, horách Jizer- 
ských, na Ještědu, v horách Krušných, Šumavě, 
Českomoravské vysočině (u Hlinská v Čechách 
a Nov. Města na Moravě), v horách Orličných, 
kladském Sněžníku, moravsko- slezském Jeseníku 
a slezských Beskydách. Kvete v červnu a 
červenci. 
Rod 18. Vraní oko 4 čtyřlisté 
(Paris 5 quadrifolia L., Einbeere — obr. 499) vy- 
hání z dlouhého, rovnovážného, článkovaného 
oddenku jednoduchou, přímou, 1 - 3 dm vysokou 
lodyhu, zakončenou přeslenem čtyř skoro přised- 
lých, široce vejčitých nebo elliptičných, zašpičatěných, celokrajných listů, které jsou 
prostoupeny žilkami (svazky cévními) rozvětvenými, což u rostlin jednoděložných 
jest zjev vzácný. Ze středu přeslenu vyrůstá v máji a červnu na dlouhé stopce je- 
diný konečný květ, jehož složení jest nejen mezi lilijovitými, nýbrž i mezi všemi 
našimi rostlinami jednoděložnými ojedinělé. Má totiž ve 2 čtyřčetných kruzích (obr. 
499 F a obr. 500) 8 lístků okvětních, z nichž 4 vnější zelené, kopinaté zastupují 
kalich (k) t 4 vnitřní žluté, uzounké, čárkovité nahrazují korunu (e), 8 tyčinek (a) r 
jejichž dlouhé žluté prašníky otvírají se postranními skulinami a nitky se 
9 Čípkovou bylinou zove Matthioli listnatec (Ruscus) a vykládá. »Vždy dva 
a dva listy proti sobě stojí a na každém z nich v prostředku vyškytá se maličký lístek, 
jako nějaký jazýček aneb čípek, odkavadž i jméno má i také od účinku, totiž že jazýčku 
spadlému a oslablému spomáhá«. 
2 ) Slož. z řec. oxgéjixog = zkroucený -j- jxovg = noha, stopka. 
s ) t. j. s objímavými (= amplexus) listy (= folia). 
4 ) Srovn. rus. BopoHift rjiaai), chorv. vranino oko. Polsky slově czwerolist 
nebo jednojagoda. 
5 ) Dle lat. par, paris = stejný, vzhledem k stejným listům a okvětním lístkům. 
Druhdy slula tato bylina herba paris. 
498. Cípek objímavý ’ 
F podélný řez květem ; f bobule. 
