373 
prodlužují nad prašníky v úzké výrostky (konnektivy — v), a svrchní, 4pouzdrý 
semeník, nesoucí na vrcholku 4 krátké čnělky (/). Plod jest černomodrá zakulatělá 
bobule (f) zvíci malé třešně. 
Někdy vyskytují se též rost- 
liny s přesleny 51istými; ty pak 
mívají i květy 5četné. Jindy možno 
vedle lodyh květonosných pozorovati 
i lodyhy jalové, zakončené přeslenem 
31istým. 
Poněvadž neúhledné okvětí 
nevzbuzuje pozornost hmyzu, pře- 
vzaly na sebe úkol lákati hmyz 
žloutkově žluté prašníky a modro- 
fialový semeník, který prý, připomí- 
naje svým zbarvením hnijící maso, 
láká k sobě některé mouchy. Ačkoli 
však doba květu jest značně dlouhá, 
přece — snad proto že neposkytují 
květy medoviny — jest návštěva 
hmyzu velice slabá, tak že se blizny 
musí opylovati většinou autogamicky. 
Tyčinky totiž, s počátku hvězdovitě 
rozloženy, vzpřimují se později a 
prašníky zaujmou takovou polohu, 
že pyl může se 11 a bliznu dostati. 
499. Vraní oko ; 500. Diagram kveta vra- 
F podélný řez květem ; k kalich, c koruna, a tyčinka s vý- iliho oka 
rostkem 7', l čnělky ; J bobule. 
Roste porůznu ve stinných lesích, zvláště horních. 
Oddenek, listy, zejména však bobule obsahují prudký jed, jenž chrání rost- 
liny od útoků některých býložravých živočichů. Druhdy čítalo se vraní oko mezi 
byliny léčivé. 
Rod IQ. Pstrocek 1 dvoulistý (Smilacina 2 bifoiia Desf., Majan- 
themum * * 8 9 bifolium Schmidt, Convallaria 4 bifoiia L., Schattenblume — obr. 501) 
má tenký, článkovaný, plazivý oddenek, z něhož vyrůstá přímá, jednoduchá, pouze 
5- 15 cm vysoká lodyha, objata na dolejšku pošvovitými šupinami. Jsouc jinak 
bezlistá, lodyha má nahoře dva (zřídka 1 nebo 3) střídavé, řapíkaté, srdčito-vejčité, 
9 Srovn. pol. pstroczek. 
2 ) Od řec. oy<rAa£, jímž rozuměli staří Řekové rostliny rozmanité. 
8 ) Slož. z lat. maj us = květen -\- řec. avůe/xov — květina. 
9 Viz pózu. x ) na str. 366. 
