Řád XI. Sítinovité (Juncaceae) 
podobají se úzkými listy a stébelnatými lodyhami travám. Také drobné, neúhledné 
květy, sestavené nejčastěji v kruželích, připomínají vnějškem květky trav, ale slo- 
žením shodují se úplně s květy rostlin lilijovitých : majíť ólisté, při tom ovšem 
517. Diagram v kvělic. 
A biky ladní, B sítiny rozkladité, C sítiny leskloplodd. 
vytrvalé, obyčejně blánovité okvětí, 3 nebo 6 tyčinek a svrchní, jednopouzdrý 
(obr. 517 A) nebo více méně dokonale trojpouzdrý (obr. 517 B, C) semeník, 
kterýž tvořen jsa třemi plodolisty, nese na vrcholku čnělku s trojlaločnou bliznou. 
Plod jest jednopouzdrá nebo trojpouzdrá tobolka, pukající pouzdrosečně třemi 
chlopněmi. 
Náležejí sem pouze 2 rody: bika (Luzula), jejíž tobolky jsou jednopouzdré, 
trojsemenné a listy po kraji řídce porostlé dlouhými, bělavými chlupy, a sítina 
(Juncus), s tobolkami buď úplně nebo alespoň do polou 3pouzdrými, vícesemen- 
nými a s listy vždy lysými. 
Rod l. (Luzula * 2 , Simse, Marbel) má tobolky lpouzdré, 3semenné 
a ploché listy se zavřenými pochvami, po kraji řídce porostlé bělavými chlupy. 
Roste u nás v 9 druzích, jež určití možno dle tohoto klíče: 
J ) Chorv. bika značí sítinu a rákos. 
2 ) Souvisí prý s lat. luče re, svítiti, lesknouti se, vzhledem k lesklému okvětí 
některých druhů. 
