424 
náhlá však byla vytlačena lepšími druhy. Dosud ji sejí hlavně v severních Španě- 
lích. Ač spokojí se s půdou i málo úrodnou, přece se u nás neseje, poněvadž jiné 
pšenice jsou výnosnější. Dříve se ovšem sela i u nás, jak dočisti se lze v Matthi- 
olově Herb áři (na str. 106). 
5. Okrýž 1 neboli slovanská rýže (T. dicoccum Schrank, Emmer — obr. 
573) shoduje se v lámavých klasech a v pluchatých obilkách se špaldou, má však 
klasy husté, se stran více méně smáčknuté, plevy jediným špičatým, do- 
vnitř obráceným zubem zakončené a pluchy vždy dlouze osinaté. Ze 
3—4 kvítků každého klásku ( K ) jsou jen 2 plodné a ty mají dlouze osinaté 
pluchy; ostatní jsou neplodné a mají pluchy bez osin. 
Seje se dosud po skrovnu v jižních zemích evropských. 
Pozn. Všecky druhy dosud uvedené dlužno považo- 
vati za pouhé odrůdy pš. seté (T. sativum Lam.). 
6. Pšenice polská 2 (Tr. polonicum L. — obr. 574) 
jest nejen velikými, volnými, nezřetelně 4hrannými, žlu- 
tavě bílými nebo modrozelenými klasy nápadná, ale od 
předch. pšenic také tím rozdílná, že má plevy ( p ) papí- 
rovité, podlouhle kopinaté, zdéli nebo i delší 
klásků. Pluchy (§) jsou dlouze osinaté, plušky sa- 
hají jen asi do polovice pluch. Obilky (z) až 1 cm 
dlouhé podobají se velice žitu; odtud říká se také tomuto 
druhu ruské žito. Kvete v červnu. 
Seje se u nás jako jař velice zřídka, poněvadž dává, 
málo odnožujíc, chudou sklizeň. Původní vlast její není známa. 
Polskou slově, poněvadž ji svého času v Polsce hojně pěsto- 
vali; později však byla i z Polsky zatlačena jinými, lepšími druhy. 
Dnes ji pěstují ještě hlavně v některých okresích Španěl a Itálie. 
7. P. jednozrnka (T. monococcum 3 L., Einkorn — 
obr. 575) shoduje se v lámavých klasech a pluchatých 
obilkách se špaldou a okrýž í, odděluje se však od nich 
a považuje za samostatný dobrý druh, poněvadž vrcholový 
klásek v klasech jest zakrnělý, někdy sotva patrný a plušky 
se rozpadávají při uzrání obilek ve dva díly. 
Jedno zrnkou slově odtud, že v každém klásku ( K ) zpra- 
vidla jen jeden (nejspodnější) kvítek jest plodný a jen ten 
má pluchu dlouze osinatou; ostatní (2 — 3) kvítky jsou jalové 
a bez osiny. Ostatně jsou stébla jen asi 1 / 2 m vysoká, klasy 
2řadé, husté, se stran smáčknuté, plevy na konci 3zubé a obilky dávají mouku 
n až 1 o u tl ou. 
Byvši vypěstována z p. boeotské (T. boeoticum Boissd, která dosud hojně 
roste planě v jižní Evropě, zvláště v Řecku, sela se v Evropě od nejstarších dob, jak o tom 
svědčí nálezy v kolových stavbách. Nyní ji ještě sejí hlavně v hornatějších polohách 
Španěl a Francie. 
zrnka ; 
K klásek. 
x ) Dle pol. orkisz nebo rus. opKbiuit, jež souvisí s tureck. urkuš. 
2 ) Lat. (řec.) d ico c cus = dvouzrnný. 
s ) Slož. z řec. (xóvoq = jeden -J- xóxxog — zrno. 
