425 
Rod 3. Pýr 1 (Agropyrum 2 , Quecke) shoduje se v klasech akvětech s rodem 
předch., tak že jej od něho mnozí botanikové ani neoddělují, má však klásky 
vesměs plodné, nebřichaté, s plevami čárkovitými neb kopinatými, 
užšími pluch a obsahuje rostliny vytrvalé. Roste u nás hlavně ve 2 druzích: 
1. Pýr obecný (Agropyrum 
vyhání z vytrvalého, p 1 a z i v é h o, 
repens 3 R. B., Triticum repens L. - obr. 576) 
článkovaného oddenku, jenž v zemi daleko se 
rozlézá a v četné, kořenující výběžky se rozvě- 
tvuje, lysá, 4 — 10 dm vysoká stébla s tmavoze- 
lenými nebo sivými, na líci drsnými listy Jiřími, 
dosti husté klasy skládají se z 2 řad nenaduře- 
Iých, většinou 5kyětých- -klásků- (A^), které 
— sedíce jednotlivě na drsné ose 
576. Pýr obecný ; 
K klásek osinatý, Á", klásek bezosinný ; p plevy. 
577. Pýr sivý ; 
K klásek; p pleva; F klásek právě kvetoucí. 
klasu, ku kteréž širší plochou jsou obráceny — mají čárkovito-kopinaté, zašpi- 
čatělé plevy ( p ) užší pluch, sahající nad polovičku klásku, 5 žil né, po 
kraji mázdřité, bezosinné nebo kratičce osinaté (If) pluchy a kvítky téže 
povahy jako pšenice. Obilky jsou se hřbetu smáčknuté, s mělkou rýhou. 
Jest těžko vyhubitelná polní plevel (pý řa v k a, p ej řka), rostoucí též u cest, v křo- 
vištích, na pahorcích a pustých místech. Kvete od června do srpna, rozvíraje pluchy 
vždy v hodinách odpoledních. 
b Jako pol. perz, rus. nupeft, srb. pír átd. od stsloven. pyro = mouka, jáhly. 
Srovn. s řec. jívgóg a póza. násl. 
2 ) Slož. z řec. aygóg — pole -f- jívgóg — pšenice, tedy tolik jako pšenice polní, planá. 
3 ) L,at. repens == plazivý, vzhledem k oddenku. 
