440 
1. Psárka luční (Alopecurus pratensis L. — obr. 595) jest vytrvalá tráva, 
vyhánějící často z oddenku krátké výběžky a přímá, jen někdy na spodu kolénkatě 
prohnutá, 3-6 dm vysoká, pod latou hladká stébla s oddálenými, čárkovitými, 
plochými listy, z nichž nej vyšší mívá pochvu trochu nadmutou. Jednokvěté, 
s boku smáčknuté klásky spočívají po 4 — 10 na krátkých větévkách ( K ), jež 
přiléhajíce těsně k ose hlavní, dodávají latě podoby hustého klasu. Odr- 
hneme-li však kvítky, vidíme ihned, že květenství není klas nýbrž lata. Kopinaté, 
špičaté, ale bezosinné, zpravidla bělavé, na okraji a hřbetním kýlu zelené, nezřídka 
595. Psárka luční; 
K postranní větévka se 4 klásky; F klásek : 
p plevy, g pluťha ; p semeník, z obilka. 
596 . Psárka rolni ; 
F klásek: p plevy, g plucha ; % vnitřek klásku (bez plev). 
féž tmavě fialové plevy (F) jsou na spodu asi do třetiny spolu srostlé 
a na hřbetním kýlu dlouze huňato-chlupaté. Z obou pluch jest vyvinuta 
jen spodní (^); objímajíc kolkolem kvítek, jest dole okraji svými srostlá v jakýsi 
váček a ze hřbetní strany nad spodem (pod prostředkem) vyrůstá z ní vláskovitá, 
měkká osina, která obyčejně z klásku daleko vyčnívá, zřídka jest v něm skryta. 
Prašníky jsou s počátku bělavé až fialové, později rezavě žluté. Kulovatý semeník 
(p) nese na vrcholku tenkou čnělku, která se rozvětvuje ve 2 pérovité blizny 
z vrcholku klásku vyčnívající. Obilka ( 2 ) jest podlouhle vejčitá. 
