450 
2. P. bílý (A. alba Schrad., A. stolonifera 1 Koch -obr. 610) shoduje se ve 
výběžkatém oddenku, v listech vesměs plochých, v plevách skoro stejných 
a v pluskách zřetelně vyvinutých s druhem předch., má však blanité ja- 
zýčky listů (L) prodloužené, větve podlouhle jehlancovité, po odkvetení 
stažené laty poměrně tlustší, draslavéaaždolů květonosné — up. 
obecného jsou hladké a dole většinou bezkvěté. Klásky (F) jsou téhož složení 
608. Třtina tuhá ; 
K klásek, g plucha. 
609. Psineček obecný; 
L spodina čepele s jazýčkem ; 
K klásek : p plevy, g plucha. 
610. Psineček bílý ; 
Z. spodina čepele listové s jazýčkem; 
F klásek. 
jako u druhu předch., ale o něco větší, bělavé nebo bledě fialové, a jsou-li 
osinaté, pak vyrůstají osiny namnoze pod samým koncem pluch, velice zřídka 
ze středu hřbetní strany. 
Roste na lukách, pastvinách a ve vlhkých lesích. Často jest všecek bělavý, 
chorobného vzhledu, zvláště roste-li na vysýchajících bahnech. Kvete v červnu 
a červenci. 
l ) Slož. z lat. s t o 1 o n e s = šlahouny -J- ferre = nésti, vzhledem k výběžkatému 
oddenku. 
