471 
✓ 
1. Medynek vlnatý (Holciib 1 lanatus L. — obr. 640) vyhání z trsnateho, 
bezvýběžkatého oddenku přímá, pod latou pyřitá stébla, porostlá dole hustě, 
nahoře oddálené plochými, poměrně širokými a krátkými listy, které jsou zvláště 
na pochvách měkce chlupaté, někdy jako aksamitové, šedozelené. Bohatá, obdélná, 
za květu (A) rozevřená7 později ( B ) více méně stažená lata skládá se z vejčitých, 
se stran smáčknutých, měkkých, s počátku narůžovělých, později bělavých 
klásků ( K ), které uzavírají ve 2 kýlnatých, skoro stejně dlouhých, tupých, pý- 
řitých plevách dva kvítky nestejné povahy. Spodní, přisedlý, vězí v plu- 
chách bezosinných, má 3 tyčinky a 
vyniklými bliznami. Hořejší, stopkatý, 
obsahuje pouze 3 prašníky a spodní jeho 
plucha jest opatřena krátkou, ze hřbetu 
vyrůstající, s počátku rovnou, pak háko- 
vitě dovnitř ohnutou, z květu sotva vy- 
čnívající osinou. 
Roste hojně na lukách a mezích. 
Kvete od června do srpna. Zmínky za- 
sluhuje, že oproti jiným travám rod me- 
dynků za příznivé povětrnosti dvakráte 
za den rozvírá pluchy a vysypává ze 
zralých prašníkň pyl, totiž o 6. hodině 
ranní a pak opět o 7. hodině večerní, 
v obou případech vždy při teplotě 
vzduchu 14° C. 
2. M. měkký (H. mollis L. 
obr. 641) liší se od druhu předch., jemuž 
značně se podobá, hlavně dvěma věcmi: 
má výběžkatý oddenek a osiny prašní- 
níkových květů dlouhé, kolénkaté, 
z klásku (A") namnoze značně vyčnívající. 
Ostatně jsou stébla 3—6 dm vysoká, 
i s travozelenými pochvami namnoze 
lysá, vejčito-kopinaté klásky nažloutlé 
nebo bělavé, s plevami špičatými, 
lysými, jen na hřbetě jemně brvitými. 
Vedle normálních klásků (s jedním květem 
obojakým a jedním prašníkovým) vy- 
skytují se někdy klásky s oběma kvítky 
obojakými anebo s 2 kvítky obojakými, 
třetím prašníkovým. 
Roste v lesích, mýtinách, na lesních 
lukách a mezích, nikoli však tak hojně 
jako m. vlnatý. Kvete v červenci a 
srpnu. 
semeník se dvěma pérovitými, při spodu 
641. Medynek měkký; 
K klásek. 
Rod 2 Q. Ovsík 2 obecný neboli metlice francouzská (Arrhena- 
therum 3 avenaceum 4 P. B., A. elatius 5 M K., Avena 6 elatior L., Wiesenhafer, 
Qlatthafer — obr. 642) má krátký, nečlánkovaný, řídce trsnatý oddenek, z něhož 
') Jménem ólxóq zvali staří Řekové nějakou trávu. 
2 ) Srovn. pol. owiesek. 
3 ) Slož. z řec. vgórjv = samec (zde prašník) ý- áůijg = osina; květy prašníkové 
jsou dlouze osinaté, kdežto kv. obojaké jsou bezosinné nebo kratičce osinaté. 
4 ) Lat. a ve nace us — ovsovitý. 
r> ) Lat. elatior, elatius — vvšší. 
!’) Viz pózu. 2 ) na str. 73 
