474 
Opylení nastává v hodinách odpoledních za příznivých okolností xenogamicky 
nebo geitonogamicky, anyť blizny i zralé prašníky z pluch vyniknou; za studená 
a deštivá však opylují se blizny pylem vlastního kvítku, neboť pluchy zůstávají 
zavřeny. 
Oves jest důležitá plodina hospodářská, rostoucí i ve špatné půdě a v drsném 
podnebí, kde ostatním druhům obilním se již nedaří. 
Pěstuje se nejen pro obilky, jež skýtají obvyklou potravu koním (obrok) 
i jiným domácím zvířatům, zejména drůbeži, ovcím a vepřům, nýbrž i pro slámu, 
644. Oves východní neboli smeták ; 
K, A', klásky. 
kterou rád žere hovězí dobytek. Někde sejí oves též jako rostlinu picni „na 
zeleno." V severnějších zemích evropských pekou z ovesné mouky chléb a při- 
dávají zrna ovesná do sladu; Rusové z nich připravují opojný nápoj — kvas. 
Kneipp přikládá ovsu velikou důležitost i se stanoviska zdravotnického, 
maje za to, že staří Germané byli právě proto tak zdrávi a silni, že požívali vět- 
šinou pokrmy ovesné. Upražený, rozemletý a v hovězí polévce zavařený oves od- 
poručuje Kneipp zvláště těm, kdo jsou slábi; také thé z upražených, rozemle- 
tých zrn jest prý velice zdravý nápoj; a koupel, v níž vařila se ovesná sláma, též 
dobře prospívá. 
Dle výzkumů Hausknechtových není oves setý leč kulturou přeměný 
oves hluchý (A. fatua L. — str. 477). Jest tudíž oproti jiným druhům obilným 
