477 
že přezimující, 2 buněčné výtrusy (t) jsou na vrcholku rozeklány v jakousi korunku 
a že mohou vyvinouti nové podhoubí jen tenkráte, dostanou-li se nařešetlák 
nebo krušinu (Rhamnus, Frangula — sv. II. str. 333 a 334), na jejichž listech 
vytvářejí rezavé skvrny — prášil ku řešetlákovou ( Aecidium rhamni Pers. — ni). 
2. 0 . nahý (A. nuda L. — obr. 649) poznává se od ovsa setého, jemuž 
velice se podobá, hlavně těmito znaky: Má latu více méně jednostrannou, 
klásky (A") namnoze 3— 4květé, s osou zcela lysou, mezi kvítky prodlouženou, 
tak že pluchy, rozeklané na konci ve 2 tenké zoubky, z plev později vy- 
čnívají. Obilky nejsou splu- 
Jsa původu asijského, seje se u nás pořídku. Kvete v červenci a srpnu. 
3. 0 . hluchý, jinak ovsíř, na Moravě ovsaha 1 nebo ovsiha 1 (A. fa- 
tua 2 L., Flughafer - obr. 650) podobá se vnějškem též ovsu setému. Má klásky 
{K) zpravidla 3květé, řidčeji 2květé, kvítky přisedlé k chlupatým osám klou- 
bem, plevy delší pluch namnoze ryšavě srstnatých a ze hřbetu dlouze 
osinatých. Lata jest obyčejně všestranně rozevřena, skládajíc se z větví rovnovážně 
odstálých. Hluchým slově odtud, že kvítek s obilkou v zralosti v kloubu se 
oddělí a vypadne, tak že klásky jsou pak prázdné. 
M Srovn. pol. owsiucha, chorv. ovsika, rus. OBdor r i>, OBCiora. 
2 ) Lat. fátu us — - blbý, nechutný, poněvadž zrna nemaií ceny. 
