— 480 — 
již svým vnějškem — dosahujeC až i m výšky — od podobných ovsů nápadný. Listy 
(Z) mají pochvy na plocho smáčknuté, dvojřízné a čepele až přes 1 / 2 cm 
široké, po kraji velmi drsné; u hořejších listů jsou čepele na konci kápovité. 
Úzká, až 2 dm vysoká lata skládá se z i — 3klasých, krátkých větévek. Klásky j smi 
podlouhlé, až 2 cm dlouhé, i po odkvetení přímé, namnoze lilákově naběhlé a ob- 
sahují 4-7 osinatých kvítků (. F ), rozvíjejících se v červenci a srpnu. 
Rod 3 7. Ovsícek (Aira 1 , Schmiele) shoduje se ve složení 2květých 
klásků s rodem předch., tak že jej někteří od něho ani neoddělují, má však, jsa 
pouze asi 1 dm vysoký, klásky drobounké, nejvýš 5 mm dlouhé. Pluchy jsou 
rozeklány ve dva špičaté zoubky a pod středem hřbetu osinaté. Roste u nás ve 2 
druzích jednoletých : 
vlá- 
655. Ovsiček 
skovitý ; 
K klásek, F kvítek, 
g plucha. 
1. Ovsiček vláskovitý (Aira caryophyllea 2 L., Avena 
caryophyllea Wigg. — 655) jest s násl. druhem z našich trav 
nejjemnější. Vybáníť ze svazčitého kořínku tenká, lysá stébla 
pouze 7 -15 cm vysoká, se štětinovitými listy, které jsou na 
spodu hustě nahloučeny, v době 
květu však obyčejně už uschlé, výše 
na stéblech velice sporé, v počtu 
pouze 1 - 2. Drobouké, 2květé 
klásky (K), spočívající přímo na 
tenkých, nezprohýbaných stopkách, 
skládají dohromady rozevřenou bo- 
hatou latu. Mají široké, blánovité, 
kýlnaté plevy mnohem delší nežli 
pluchy, které jsou na konci roze- 
klány ve 2 špičaté cípy a pod pro- 
středkem hřbetu jim vyrůstá tenká, 
kolénkatá, z klásku vyčnívající osina. 
Každý kvítek (F) má po 3 ty- 
činkách a svrchním semeníku se 2 
pérovitými, při spodu vyčnívajícími 
bliznami. 
Roste na neúrodných píseč- 
natých půdách často pospolitě. Kvete 
v máji a červnu. 
2. 0. ranní (Aira praecox L., 
Avena praecox P. B. — obr. 
656) liší se od předch. druhu 
hlavně dvěma věcmi: má chudší, 
úzké, skoro klasovitě stažené laty, 
anyť stopky klásků nebývají delší 
a plevy jsou jen zdéli nebo nepatrně delší pluch ( K , F). 
656. Ovsiček ranní J 
K klásek, F kvítek. 
nežli klásky samy 
Ostatně o něm platí vše, co o ow vlásk ovitém 
Náležeje květeně severnější, jest u nás celkem^ vzácný. Pozorován byl dosud 
pouze v severních Čechách v okolí Šluknova a Čes. Lípy, v horách Krušných, 
v Teplicko-Žatecku, Budějovicko-Třeboňsku a v Polabí, hojně na př. mezi Vše- 
jany a Louční (száp. od Nymburka), mezi Ouvaly a Běchovicemi. Z Moravy a 
Slezska se neuvádí. Kvete v týž čas jako předch. 
1 ) U Dioskorida slul aiqa druh jílků; Liuné přenesl je na tento rod. 
2 ) Lat. c ary op h y 1 1 e u s = karafiátový (viz pozn. 3 ) na str. 262 ve sv. II.), vzhledem 
k úzkým, štětiuovitým listům. 
