484 
hořejší 3 ž i 1 n á (pd ; kýlnaté pluchy jsou na konci rozeklány ve 2 jemné 
cípy a opatřeny vláskovitou, kolénkatou osinou vetknutou nad středem hřbetu 
a z klásku daleko čnějící. Kvítky (Z) v pluchách ukryté jsou vesměs obojaké, 
0 3 tyčinkách a lysém semeníku se 2 pérovitými bliznami při spodině vyčníva- 
jícími. Obilky jsou lysé, barvy hnědožluté. 
Roste dosti hojně na lukách a to obyčejně pospolitě. Kvete v červnu. Náleží 
k dobrým travinám lučním nejen proto, že skýtá chutnou, výživnou píci, nýbrž 
1 z té příčiny, že rychle roste a dává bohatou otavu 
Rod 35. Palickovice 1 neboli metlice šedá (Corynephorus 1 
canescens Beauv., Weingaertneria 2 canescens Bernh., Aira canescens L., Keu- 
lengranne — obr. 661) jest vytrvalá tráva, všecka — zejména ve květenství — sivo- 
zelená. Vytváří husté trsy tuhých, krátkých, štětinovitých listův a přímých, 1—3 dm 
vysokých, hladkých, tenkých, v kolénkách význačně tmavě zbarvených stébel, je- 
jichž nemnohé listy mají dlouhé pochvy, ale krátké čepele. Drobounké klásky 
(/{) jsou sestaveny do bohaté laty, jejíž tenké, drsné větve a větvičky jsou v době 
květu rozevřeny, po odkvetení však k hlavní ose přiloženy ; také před rozvitím, 
když vyniknou z pochev listových, jsou klasovitě staženy. 
Plevy, asi zdéli nebo o málo delší pluch, jsou uprostřed nebo na konci 
fialově naběhlé, na obvodě leskle bílé. Mezi nimi jsou 2 kvítky : jeden přisedlý, 
druhý stopkatý. Každý vězí ve 2 pluchách, má lysý semeník se 2 pérovitými, na 
spodině vyniklými bliznami a 3 tyčinky s fialovými prašníky. Ze spodu hřbetní 
strany dolejších pluch vyrůstá osina podivného tvaru: uprostřed článkovaná 
a tamtéž chomáčkem chloupků porostlá, ke konci kyj ovité 
ztloustlá. 
Roste obyčejně pospolitě na suchých písčinách a v borech v severní polo- 
vině Cech a Plzeňsku, v jižní Moravě a těšínském Slezsku. Kvete v červenci 
a srpnu. 
Rod 36. Trojzubec 3 vystoupavý (Danthonia procumbens DC.- 
Triodia 8 decumbens P. B., Dreizahn - obr. 662) jest vytrvalá tráva mající lysá 
z dolejšku šikmo vystupující nebo položená, 3 — 5 dm dlouhá stébla, skoro šedo- 
zelené, odstále řídce chlupaté listy opatřené při ústí pochev (Z) místo jazýčků 
chomáčky chloupků a přímé, podlouhle vejčité, na hřbetě oblé klásky ( K ) sesta- 
veny do chudého hroznu nebo hroznovité, stažené látky. Mezi velikými, téměř 
celý klásek zahalujícími, lesklými, po kraji bělomázdřitými, někdy fialově naběh- 
lými plevami sedí 2 — 5 kvítků (Z), jejichž pluchy (ale nikoli plušky) jsou na 
konci rozeklány ve 3 zoubky. Každý kvítek skládá se ze 3 tyčinek a lysého se- 
meníku, jehož pérovité blizny vyčnívají z klásku při spodu. 
Roste v suchých lesích, 11 a rašelinných, suchých lukách a písečnatých půdách. 
Kvete v červnu a červenci. 
Rod 37. IviíJixioe 4 (Poa, 5 Rispengras) má vejčité nebo obdélné, se 
stran smáčknuté, 2- 6květé klásky — mezi nimiž mohou býti i klásky lkvěté — 
o dvou asi stejně velikých, zřídka nestejných plevách, kratších nežli jsou nejbližší 
pluchy; tyto jsou bezosinné, u dolejších kvítků větší nežli u kvítků hořejších 
*) Slož, z řec. xoQvvrj = palice (psgco = nesu. 
2 ) Ku poctě něm. botanika Weingártnera v Erfurtě. 
3 ) Slož. z řec. x gsTg = tři -|- ódovg, óóóvxog = zub. 
4 ) Podobná jména vyskytují se i v jiných řečech slovan., znamenajíce ovšem rost- 
liny různé, na př. rus. JiHunna = vřes, pol. lip k a = komonice, chorv. lipica = kru 
činka, ale též lip nice (Poa). 
5 ) Staří Řekové zvali jménem nóa všeobecně trávu; Einné je přenesl na tento rod. 
