486 
náhlá zašpičatělými listy, které mají drsné, jen v dolejší třetině za- 
vřené, ostatně rozevřené pochvy a nad nimi prodloužené, zašpi- 
čatělé jazýčky (j). Hořejší listy jsou kratší svých pochev. 
Drobné, vejčité, se stran smáčknuté klásky ( I< , K v ) skládají rozkladitou latu, 
jejíž dolejší drsné větve jsou sestaveny po 3 — 5 do přeslenů. Mají na spodu 2 
asi stejně veliké plevy (p) kratší nežli jsou nejbližší pluchy a obsahují po 2—4 
obojakých kvítcích. Kopinaté pluchy jsou 
5 ž i 1 n é, lysé, jen někdy trochu pýřité, 
hrotité, ale bezosinne, zřetelně 
po kraji úzce mázdřité, pod koncem 
často ozdobeny nachovým prouž- 
kem. Plušky jsou na konci dvoj- 
klané. Každý kvítek, sedící mezi 
pluchou a pluškou, skládá se ze 
tří tyčinek a svrchního semeníku, 
jehož pérovité blizny při spodině 
z klásků více méně vyčnívají. Když 
obilky dozrají, rozpadávají se osy 
klásků v články. 
Roste hojně na lukách, na 
březích a v příkopech. Kvete v červ- 
nu a červenci. Náleží k nejlepším 
lučním travinám ; daří se však dobře 
jen na lukách mokrých. 
663. Lipnice obecná / 
K, K x klásky, p, p plevy ; L část listu s jazýčkem j. 
a červnu. Náleží jako předch. k nej lepším 
2. L. luční (P. pratensis L. 
- obr. 664) shoduje se celkem 
s druhem předch., vyhání však 
z trsnatého oddenku dlouhé šla- 
houny, má přímá, přioblá, 2—6 
dm vysoká stébla i s pochvami 
listů hladká, listy ploché nebo svi- 
nuté, nejhořejší kratší svých pochev, 
s jazýčky (/) krátkými, uťatými, 
pluchy i plevy po kraji široce 
bělomázdřité a kvítky propleteny 
v d o b ě k v ě t u jemnými, pá- 
vu činkovitý mi vlákny, vyrů- 
stajícími z osy klásku. Ostatně jsou 
pochvy listů alespoň v hořejší 
polovici rozevřené, dolejší 
větévky laty v 3 — 5 četných pře- 
slenech, klásky (K) — často fi- 
alově naběhlé — vejčité, 3- — 5- 
kvě té a pluchy zřetelně 5žilné 
jako u lipnice obecné. 
Jest na lukách, 
mezích velmi obecná, 
lučním travinám. 
pastvinách a 
Kvete v máji 
Pozn. Lipnice luční vyskytuje se v několika odrůdách, z nichž bucTtež uvedeny : 
a ) L. luční širokolistá (P. prát. latifolia Weihe) — jest obyčejně nižšího 
vzrůstu, šedozelená, listů plochých, poměrně širokých. Jest u nás nej rozšířenější. 
/?) L. luční úzkolistá (P. prát. angustifolia L.) - má přízemní listy svinuté, 
štětinovité. Rostouc nejraději na suchých návrších a rašelinných lukách, jest vzácnější. 
