495 
Rod 42 . Třeslioe 1 obecná neboli prostřední (Briza 2 media L., 
Zittergras - obr. 679) poznává se snadno mezi ostatními našimi travami po 
srdčitých, smáčknutých kláscích, spočívajících na teninkých, obyčejně 
vlnitě zprohýbaných větévkách rozkladité, 
trsnatý oddenek, přímá, 2-5 dm vysoká, 
kými jazýčky a v každém klásku (K) po 
kratší nežli nejbližší pluchy, ale s nimi 
docela stejnotvárné, po kraji bělomázdřité. 
Široce vejčité, na hřbetě oblé (nekýl- 
naté), tupé, bezosinné pluchy stojí na ose 
klásku ve 2 řadách, střechovitě se kry- 
jíce. Tyčinky jsou 3 ; pérovité blizny vy- 
nikají po stranách klásku. Rostouc na mí- 
stech stinných a v polohách chladnějších, 
mívá plevy -jindy bělavé nebo zelenavé - 
zbarveny do fialova anthokyanem (srovn. 
s bramboříkem na str. 39. ve sv. III.). 
Náleží k nejsličnějším našim travám 
a také k dobrým rostlinám pícním. 
678. Tvrdotráva obecná ; 
K klásek. 
třepetavé laty. Ostatně má vytrvalý 
hladká stébla, úzké drsné listy s krát- 
— 9 kvítcích (F). Plevy jsou sice o něco 
679. Treslíce obee?iá; 
K klásek, F kvítek. 
Roste všude na lukách, pastvinách a mezích. Kvete v červnu a červenci. 
Pozn. Pro okrasu a do zimních kytic pěstuje se často vedle druhu předch. 
a vedle tř. menší (B. minor L.) — která se třeslici prostřední zcela podobá, jest 
avšak nižší a má klásky trojhranné, světle zelené — ještě také jihoevropská tř. nej- 
větší (Br. maxima L. — obr. 680), s jednoduchým hroznem velikých, dlouze 
stopkatých, vejčitých, na spodu mírně srdčitých, žlutavých klásků. 
b Pol. trz^slica, chorv. treslica, rus. TpacyHKa, TpaceHen;'!., vzhledem k tře- 
petavé latě. 
2 ) Theophrast nazývá tímto jménem druh obilí, z jehož mouky upečený chléb prý 
uspával (ftQÍfeiv = dřímat!). 
