496 
Rod 43 . Strdiv^ka 1 (Melica 2 , Perlgras) má vejčité, na hřbetě oblé 
klásky s plevami asi zdáli pluch nebo o málo kratšími, mezi nimiž sedí dva 
kvítky obojaké, často však také jen jeden kvítek, ®s bezosinnými plnchami, 3 tyčin- 
kami a svrchním semeníkem o 2 pérovitých, při zpodu pluch vyčnívajících bliznách 
a kromě těchto kvítků ještě též stopkatý, kyjovitý výrostek, zakrnělý to kvítek třetí, 
po případě i čtvrtý. 
Roste u nás ve 4 druzích : 
m 
w 
M 
> 
•H 
pluchy 
lysé ; lata 
řídká, 
hrozil o- 
vitá 
u 
klásky více méně nící, se 
2 obojakými květy; jazýč- 
ky listové úžlab ní, často 
zakrnělé 
oddenek plazivý; jazýčky , 
listové zakrnělé; plevy celé I , , 
v , r 1 P J ' HICI 1 
snchomázdřité, temně 11a- \ 
rudlé * 
odd. trsnatý, jazýčky pro- ( 
dloužené, plevy bylinné, c pestrá 2 . 
zelené 
klásky přímé, s 1 obojakým květem ; jazýčky listu J 
objímají kroužkem stéblo a jsou proti čepeli prodlou- ' jednokvětá 3. 
ženy v kopinatý cíp ^ 
% 
plucliy po kraji chlupaté; lata hustá, klasovitá { brvitá 4 . 
1. Strdi vka nící (Melica nutans L. — obr. 681) jest jako všecky druhy 
strdivek tráva vytrvalá, vyhánějící z plazivého, výběžkatého oddenku tenká, 
3 - 6 dm vysoká stébla s jasně zelenými, cárkovitě kopinatými listy, jejichž ja- 
zýčky jsou nezřetelné. Vejčité, 11 a hřbetě oblé (nekýlnaté) klásky ( K ) sklá- 
dají dosti chudou, úhlednou latu podobnou jednostrannému, staženému, 
více méně nící m u hroznu. Maj í dvě skoro stejné, celé suchomázdřité, 
mimo kraj temně narudlé plevy (/>) o málo kratší tupých, bezosinných, 
lysých pluch (g-), které jsou zelené a silně žebernaté. Kromě dvou obojakých 
kvítkův o třech tyčinkách a 2 pérovitých bliznách při spodině pluch vyčnívajících 
možno uprostřed klásku pozorovati kyjovitý výrostek (k), zakrnělý to kvítek třetí. 
Roste hojně v lupenatých lesích a křovinách. Kvete v máji a červnu. 
2. S. pestrá (M. pieta C Koch) podobá se tak velice druhu předčil., 
s nímž i současně rozkvétá, že se snadno přehlédne. Má však oddenek trsnatý, 
vyhánějící četná, celkem statnější stébla, ploché listy sivozelené, se zřetel- 
nými, prodlouženými, blánoví tým i jazýčky a plevy kromě mázdřitého 
okraje bylinné, zelené, poněkud začervenalé. 
Byla pozorována r. 1883 drem Lad. Čelakovským v háji u Hlubočep 
(blíže Prahy) a drem Jos. Velenovským v lese Doubici u Sadské, od 
kteréž doby si jí botanikové více všímali a 11 a více místech, zvtáště v listnatých 
lesích teplejších poloh v okolí pražském (na př. na Nebozízku, Chuchelském vrchu, 
v Závisti, u Sv. Prokopa), ve středním i záp. Polabí, v okolí Postoloprt a Plzně 
jakož i v jižní, střední a vých. Moravě ji nalezli. 
3. S. jednokvětá (M. uniflora Retz. — obr. 682) vyhání z plazivého od- 
denku stébla 3—4 dm vysoká, s plochými, velmi drsnými listy, které mají nad 
úplně uzavřenou pochvou (L) krátký jazýček, tvořící okolo stébla kroužek a pro- 
dlužující se naproti čepeli v kopinatý, často bylinný cípek. Vejčité, přímé 
klásky (K), spočívající na dlouhých, teninkých větvičkách velice řídké, rozkladité 
laty, mají široké, krátce špičaté, nafialovělé plevy ( p ) delší tupých pluch a obsahují 
vedle stopkatého jalového kvítku ( k ) pouze po jednom kvítku obojaké m. 
A ) Dle Jungmanna střed. (gen. strdi) nebo strdí = prostřední částka medu, 
med bez voštin. Stsloven. strT>d r b= med. Tudíž tolik jako sladká tráva. Srovn. s pozn. 
následující. 
2 ) Od řec. fish = med. 
