pražském, Brdech, horách Krušných, Plzeňsku, Budějovicku a Krumlovsku, jakož 
i porůznu na Moravě. Kvete v červnu a červenci. 
Rozeznávají se ho 2 odrůdy : 
a) S. drsný obecný (B. asper vulgaris) — má pochvy jen dolejších listů 
dlouze chlupaté, ostatních listů pýřité, a dolejší větve laty vyrůstají z hlavní osy 
většinou po 3-5, řidčeji po 2. 
Z cizích druhů buďtež 
uvedeny pouze: sv. třes li co- 
701 . Kostiava ovčí ; vitý (B. brizaeformis Fisch.), 702. Kostřava sivá. 
K klásek, F kvítek ; L spo- . \ 
dina listu s jazýčkem /; z x s jednostrannými, mcimi latami 
* pncný rez listem. podlouhle vejčitých, s boků smáčknutých klásků, které připo- 
mínají klásky třeslice největší (viz str. 497), bývají však 
ještě větší, a sv. Schraderův (B. Schraderi Kth.), s velikými rozkladitými latami 
klásků podlouhle kopinatých, 2 — 3 cm dlouhých, drsných. Prvý pochází z Orientu, 
druhý z Ameriky. Oba se pěstují pro sličná květenství do zimních a Makarto- 
vých kytic. 
fi) S. drsný pozdní (B. asper serotinus) jest na 
pochvách všech listů dlouze chlupatý a dolejší větve laty 
vyrůstají z hlavní osy namnoze jen po dvou, z nichž jedna 
bývá o polovinu kratší nežli druhá. Dorůstá někdy až 2 m 
výšky. Jest vzácnější, rosta nej- 
raději ve vlhkých horských 
lesích. 
12. S. bezbranný (B. 
inermis Leyss. — obr. 700) 
poznává se od ostatních druhů 
nejsnáze dle klásků (K), je- 
jichž pluchy (g) jsou buď ú- 
plně bez osin nebo s osi- 
nami jen asi 2 mm dlouhými. 
Oproti oběma předch. druhům 
má oddenek dlouhoělenný, 
plazivý a listy tuhé, i na 
pochvách zcela lysé. Stébla 
až 1 m vysoká ukončují se pří- 
mou, všestrannou latou, jejíž 
dolejší větve vyrůstají^ z hlavní 
osy vždy po 3 — 6. Cárkovito- 
kopinaté, ku konci súžené 
klásky obsahují po 3 — 10 kvít- 
cích, které v době květu od 
sebe odstávají a pomoraněově 
žlutými prašníky bijí do očí. 
Pluchy jsou znamenány pod 
koncem rezavě žlutou páskou. 
Roste na mezích, u cest, 
po krajích lesů, na hrázích a 
lukách. Kvete v červnu a 
červenci. 
